Святе Письмо мовами світу
Модератори: Just_me, viter, Artur, ihor
- viter
- Модератор
- Повідомлень: 858
- З нами з: 13 травня 2009, 15:03
- Звідки: Івано-Франківськ
- Контактна інформація:
Переклади Святого Письма
Хотiв би знати якi iснують украiiнськi переклади Святого Письма та котрий з них найкращий i найточнiший.
Господи Ісусе Христе Сину Божий, помилуй мене грішного.
- o.Mykil
- старець
- Повідомлень: 3456
- З нами з: 11 вересня 2008, 10:57
- Звідки: Galicia
- Контактна інформація:
Думаю, частину відповіді на поставлене запитаннячко ви знайдете тут http://old.ugcc.org.ua/ukr/question/bible/article;3079/
Для мене особисто підходить переклад Івана Хоменка. Принаймні ним мало не весь час користуюсь!
Щодо біблійних перекладів та іншої корисної інформації щодо св. Писання, можна також знайти у Вікіпедії http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%91%D1% ... 1%96%D1%8F
Для мене особисто підходить переклад Івана Хоменка. Принаймні ним мало не весь час користуюсь!
Щодо біблійних перекладів та іншої корисної інформації щодо св. Писання, можна також знайти у Вікіпедії http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%91%D1% ... 1%96%D1%8F
Посадім любові квіти
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
- o.Mykil
- старець
- Повідомлень: 3456
- З нами з: 11 вересня 2008, 10:57
- Звідки: Galicia
- Контактна інформація:
Між іншим, тут є Біблії світу http://www.bowfree.com/index-u.htm
Посадім любові квіти
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
Є також чудова програма, що дає змогу дуже зручно працювати одночасно з багатьма перекладами, коментарями, лексиконами...
http://www.crosswire.org/sword/index.jsp
![Зображення](http://www.crosswire.org/sword/images/wingui01.jpg)
http://www.crosswire.org/sword/index.jsp
переклад о. Турконяка
Де можна в інтернеті скачати переклад Святого письма о. Рафаїла Турконяка?
Де можна в інтернеті скачати переклад Святого письма о. Рафаїла Турконяка?
можеш глянути ось тут
http://knyhastara.com/?id=1
Історія перекладу Святого Письма на українську мову.
Тернистим був шлях Божого Сло-ва до українського народу. Його поя-ва спочатку церковнослов’янською мовою була пов’язана з іменами християнських просвітителів ІХ ст. Кирила і Мефодія, котрі здобули богословську освіту в кращих школах столиці Візантії – Константинополі та в Римі.
Національне пробудження укра-їнців кінця 40-х рр. позаминулого століття, що увінчалося створенням Кирило-Мефодіївського братства, спонукало до обговорення в ши-роких колах інтелігенції їдеї так званих недільних шкіл із викладанням там предметів українською мовою і, зо-крема, вивчення рідною мовою Закону Божого. Для цього потрібні були відповідні підручники чи окремі книги. Україномовні переспіви Псал-мів, сюжети з Псалтиря все частіше набували поетичних форм у творах П. Гулака-Артемовського, М. Мак-симовича, Т. Шевченка. Боронити право українського народу на свою мову, літературу, історію взялися засновники й численні прихильники з числа національно свідомої інте-лігенції першого поважного часо-пису «Основа», що почав виходити в Петербурзі з 1861 р.. Саме зі сторінок цього часопису (кн. 8 за 1862 р.) вперше було повідомлено читачів про створення в Петербурзі Громад-ського комітету для збору коштів на видання підручників і Св. Письма українською мовою.
Як відомо, перший повний пе-реклад Святого Письма тогочасною українською літературною мовою було здійснено лише в середині XIX століття. На цю надзвичайно складну працю відважився Пилип Морачевський — інспектор Ніжинської гімназії вищих наук князя В. Безбородька, палкий прихиль-ник української старовини. Однак Синод Російської православної церкви, куди перекладач надіслав Біблію на розгляд і одержання дозволу на друк, відповів катего-ричним «ні»: «Перевод Евангелий, сделанный Вами или другим кем-либо, не может быть допущен к печатанию...» До речі, такі бюрократичні фрази, як «не может быть допущено к печатанию» чи «безусловно запретить к напеча-танию» в умовах дії антиукраїнських Валуєвського (1863), а згодом Емського (1876) цензурних актів проставлялися практично на всіх україномовних рукописах з історії чи культури України, що надходили до цензурних кабінетів.
Морачевський усе ж не втрачав надії побачити свою працю над-рукованою, тому ще три роки після одержання негативної відповіді з Москви удосконалював перекла-дений текст. На жаль, ця колосаль-на праця за життя перекладача з політичних причин так і не дійшла до тих, кому вона призначалася, — простих українців, які прагнули осягнути таїну й силу Христового слова рідною мовою. Але вона не пропала безслідно. Після обнародування царського маніфесту у листопаді 1905 р. про волю друку про готовий до складання рукопис Мора-чевського згадали небайдужі україн-ці, передусім єпископ Парфеній. 1906 р. почали друкувати чотирикнижжя Нового Заповіту окремими випус-ками. Але ініціатори видання ду-же виправили мову перекладу, що, на жаль, знизило літературну цінність праці.
Дещо пізніше за цю справу взяв-ся П. Куліш. Ще за свого життя, 1887 року, йому вдалося видати, щоправ-да, поза межами російської України Новий Заповіт, а повна україномовна Біблія побачила світ вже після смерті перекладача — в 1903 році, й цю працю вже довершували І. Нечуй-Левицький та І. Пулюй. У жорстоких умовах цензури ця книга могла поширюватися лише в Галичині. Од-нак уже на двадцяті роки — час актив-ної українізації — з лексичного і фра-зеологічного боку ці два переклади були застарілими. Адже тоді в україн-ському правописі сталися суттєві зміни. Крім того, П. Куліш здійснював свій переклад Старого Заповіту місця-ми не дослівно, а у вільному перекладі, що спричинило значні відхилення від оригіналу.
Знайомство у Відні з галичани-ном Іваном Пулюєм, який багато в чо-му поділяв погляди Куліша, прис-корило перекладацьку працю, оскіл-ьки після попередньої домовленос-ті з Британським і Закордонним Біблійним товариством вимальо-вувалася перспектива видати офіцій-ним шляхом повний текст Біблії для українців як Галичини, так і Росії. Найперше йшлося про повний пе-реклад Нового Заповіту. Пулюй, який добре знав грецьку, дуже до-поміг Кулішеві, в якого більше часу стало для виправлення перекла-деного українською мовою і вивіре-ння з церковнослов’янським, ро-сійським, польським, сербським і латинськими текстами.
Одна важлива обставина за-вадила Кулішевому перекладу стати на початку XX ст. тим взірцем ук-раїнської літературної мови, якими вважалися перекладені національ-ними мовами Біблійні тексти в анг-лійців, французів, німців чи чехів. І Ку-ліш, і Нечуй-Левицький, і тим біль-ше галичанин Пулюй у своїй праці дотримувалися різних правописних норм. Редагувати ж рукопис випало саме Пулюю, який мимоволі привніс до тексту ще більше так званих галицизмів.
Таким чином, на початку XX ст. пе-ред українським суспільством скла-далися об’єктивні передумови необ-хідності другого повного перекладу Святого Письма українською мовою. Волею історичних обставин складеть-ся так, що така велична, відповідальна й надзвичайно тяжка місія випаде на долю видатного діяча українського відродження XX століття Івана Огієнка — митрополита Іларіона.
Ось чому, приступаючи до цієї надзвичайно складної роботи, Огієнко поставив перед собою два найголов-ніші завдання: по-перше, найточніше передати зміст оригіналу, дбаючи передусім про змістову точність цілого ряду багатозначних слів, І, по-друге, забезпечити переклад милозвучною, сучасною літературною мовою. Робо-та пожвавилася після того, як Британ-ське і Закордонне Біблійне товарис-тво уклало з перекладачем угоду (1936) про видання книги.
Перший, незначний наклад перек-ладених Огієнком чотирьох Єванге-лій (від Матвія, Марка, Луки, Іоанна) побачив світ 1937 року у Львові, а 1939 року — додрукований у Варшаві. До цього видання було додано ще й «Псалтир». Переклад усієї Біблії завершено 11 липня 1940 року, од-нак через обставини військового ста-ну запустити в роботу до друкарні не вдалося. Натомість через два роки друга частина Біблії — «Новий Запо-віт. Псалтир» була додрукована ще раз. Цього разу у Фінляндії, заходами Стокгольмського товариства поши-рення Євангелія в Росії.
Приступаючи до цієї надзвичайно складної роботи, Огієнко навіть не спо-дівався, наскільки більше труднощів і невдач, болів і розчарувань випаде йому в порівнянні з тими, які пережив свого часу його попередник. П. Куліш трудився на цьому поприщі 30 літ, Огієнкові ж випала ця хресна дорога до своєї Біблії довшою більше на 10 років. Від початку перекладу бого-службових книг у Кам’янець-Поділь-ському до одержання сигнального примірника перекладеної ним повної Біблії у Вінніпезі пройшло 42 роки.
У 1955 році Біблійне товариство прийняло рішення готувати до друку Огієнків переклад Біблії. Але цю роботу було закінчено аж через сім років. І лише 1962 року в Лондоні побачив світ солідний том — на 1529 сторінок — з відтисненим позолотою українським заголовком — Біблія.
8 вересня 2004 р. в Українському національному інформаційному агентстві відбулося представлення видання першого повного правос-лавного перекладу Біблії українською мовою. Представляючи новий перек-лад Біблії, який сьогодні є четвертим повністю виданим перекладом українською мовою, Святійший Патріарх Філарет підкреслив, що це, здійснене Київським Патріархатом, видання є першим повним виданням Біблії, яке включає як канонічні, так і неканонічні книги, а переклад став першим перекладом Священного Писання на сучасну церковну літера-турну українську мову. Існуючі на сьо-годнішній день переклади Біблії українського мовою - Пантелеймона Куліша, митрополита Іларіона Огієнка та Івана Хоменка - не були сприйняті Церквою для богослужбового вжит-ку через те, що мова цих перекладів відрізняється як від сучасних літера-турних норм, так і від норм церковності мови. Для сучасного читача деякі місця з цих перекладів залишаються частково або повністю не зрозу-мілими, а окремі терміни та форми висловлення в цих перекладах, прий-нятні в розмовній мові, не можуть використовуватися в богослужінні.
Зважаючи на всі ці недоліки, а також враховуючи серйозну потребу Церкви в повному перекладі Біблії українською мовою Святійший Пат-ріарх взяв на себе працю з перекладу Старого Завіту. Переклад Нового Заві-ту, здійснений на початку 70-х років богословською комісією під керів-ництвом тоді ще митрополита Філа-рета, вперше був виданий до Тися-чоліття Хрещення Руси-України 1988 р., а пізніше перевиданий Київським Патріархатом з незначними виправ-леннями тексту, увійшов до нового видання Біблії в незмінному вигляді, а ось переклад Старого Завіту був лише фрагментарним, бо під час пе-рекладу богослужбових книг Святішим Патрі-архом було перекладено лише ті його частини, які вживаються за Богослужінням - Псалтир та окремі розділи з П’ятикнижжя, пророцьких та інших книг.
Як і переклад Нового Завіту, пе-реклад старозавітніх книг був здій-снений Патріархом Філаретом з Си-нодальної Біблії - перекладу Священного Писання російською мовою, здійсненого в другій половині XIX ст. чотирма Духовними Академіями і визнаного Православною Церквою найавторитетнішим. Загалом робота з перекладу була завершена Патрі-архом в рекордно короткий термін - п’ять з половиною місяців, до того ж щодня він перекладав по 10 глав Біблії.
З огляду на все вищесказане, мож-на зробити висновок, що переклади Біблії в Україні мають свою специфіку, зумовлену тим, що тривалі періоди український народ не мав власної державності і, відповідно, українська мова (чи її церковнослов’янський варіант) не мала державного, офіційного статусу. І все ж, попри дуже несприятливі умови, українці найраніше з-поміж слов’янських народів Центральної та Східної Європи одержали Святе Письмо рідною і зрозумілою широкому загалові мовою. Бо в добу гноблення, важких випробувань Господь був з нами і з нашими батьками. Він так усе чудово влаштував, щоб ми постійно живилися Його натхненним спасе-нним Словом.
Це окремий тираж Святого Письма(переклад патр.Філарета) який благословили для своїх Церков предстоятелі Римо-католиків та УГКЦ.
Фото правда неякісне.
![Зображення](http://i046.radikal.ru/0909/8f/0afcaa7ff1ac.jpg)
Тернистим був шлях Божого Сло-ва до українського народу. Його поя-ва спочатку церковнослов’янською мовою була пов’язана з іменами християнських просвітителів ІХ ст. Кирила і Мефодія, котрі здобули богословську освіту в кращих школах столиці Візантії – Константинополі та в Римі.
Національне пробудження укра-їнців кінця 40-х рр. позаминулого століття, що увінчалося створенням Кирило-Мефодіївського братства, спонукало до обговорення в ши-роких колах інтелігенції їдеї так званих недільних шкіл із викладанням там предметів українською мовою і, зо-крема, вивчення рідною мовою Закону Божого. Для цього потрібні були відповідні підручники чи окремі книги. Україномовні переспіви Псал-мів, сюжети з Псалтиря все частіше набували поетичних форм у творах П. Гулака-Артемовського, М. Мак-симовича, Т. Шевченка. Боронити право українського народу на свою мову, літературу, історію взялися засновники й численні прихильники з числа національно свідомої інте-лігенції першого поважного часо-пису «Основа», що почав виходити в Петербурзі з 1861 р.. Саме зі сторінок цього часопису (кн. 8 за 1862 р.) вперше було повідомлено читачів про створення в Петербурзі Громад-ського комітету для збору коштів на видання підручників і Св. Письма українською мовою.
Як відомо, перший повний пе-реклад Святого Письма тогочасною українською літературною мовою було здійснено лише в середині XIX століття. На цю надзвичайно складну працю відважився Пилип Морачевський — інспектор Ніжинської гімназії вищих наук князя В. Безбородька, палкий прихиль-ник української старовини. Однак Синод Російської православної церкви, куди перекладач надіслав Біблію на розгляд і одержання дозволу на друк, відповів катего-ричним «ні»: «Перевод Евангелий, сделанный Вами или другим кем-либо, не может быть допущен к печатанию...» До речі, такі бюрократичні фрази, як «не может быть допущено к печатанию» чи «безусловно запретить к напеча-танию» в умовах дії антиукраїнських Валуєвського (1863), а згодом Емського (1876) цензурних актів проставлялися практично на всіх україномовних рукописах з історії чи культури України, що надходили до цензурних кабінетів.
Морачевський усе ж не втрачав надії побачити свою працю над-рукованою, тому ще три роки після одержання негативної відповіді з Москви удосконалював перекла-дений текст. На жаль, ця колосаль-на праця за життя перекладача з політичних причин так і не дійшла до тих, кому вона призначалася, — простих українців, які прагнули осягнути таїну й силу Христового слова рідною мовою. Але вона не пропала безслідно. Після обнародування царського маніфесту у листопаді 1905 р. про волю друку про готовий до складання рукопис Мора-чевського згадали небайдужі україн-ці, передусім єпископ Парфеній. 1906 р. почали друкувати чотирикнижжя Нового Заповіту окремими випус-ками. Але ініціатори видання ду-же виправили мову перекладу, що, на жаль, знизило літературну цінність праці.
Дещо пізніше за цю справу взяв-ся П. Куліш. Ще за свого життя, 1887 року, йому вдалося видати, щоправ-да, поза межами російської України Новий Заповіт, а повна україномовна Біблія побачила світ вже після смерті перекладача — в 1903 році, й цю працю вже довершували І. Нечуй-Левицький та І. Пулюй. У жорстоких умовах цензури ця книга могла поширюватися лише в Галичині. Од-нак уже на двадцяті роки — час актив-ної українізації — з лексичного і фра-зеологічного боку ці два переклади були застарілими. Адже тоді в україн-ському правописі сталися суттєві зміни. Крім того, П. Куліш здійснював свій переклад Старого Заповіту місця-ми не дослівно, а у вільному перекладі, що спричинило значні відхилення від оригіналу.
Знайомство у Відні з галичани-ном Іваном Пулюєм, який багато в чо-му поділяв погляди Куліша, прис-корило перекладацьку працю, оскіл-ьки після попередньої домовленос-ті з Британським і Закордонним Біблійним товариством вимальо-вувалася перспектива видати офіцій-ним шляхом повний текст Біблії для українців як Галичини, так і Росії. Найперше йшлося про повний пе-реклад Нового Заповіту. Пулюй, який добре знав грецьку, дуже до-поміг Кулішеві, в якого більше часу стало для виправлення перекла-деного українською мовою і вивіре-ння з церковнослов’янським, ро-сійським, польським, сербським і латинськими текстами.
Одна важлива обставина за-вадила Кулішевому перекладу стати на початку XX ст. тим взірцем ук-раїнської літературної мови, якими вважалися перекладені національ-ними мовами Біблійні тексти в анг-лійців, французів, німців чи чехів. І Ку-ліш, і Нечуй-Левицький, і тим біль-ше галичанин Пулюй у своїй праці дотримувалися різних правописних норм. Редагувати ж рукопис випало саме Пулюю, який мимоволі привніс до тексту ще більше так званих галицизмів.
Таким чином, на початку XX ст. пе-ред українським суспільством скла-далися об’єктивні передумови необ-хідності другого повного перекладу Святого Письма українською мовою. Волею історичних обставин складеть-ся так, що така велична, відповідальна й надзвичайно тяжка місія випаде на долю видатного діяча українського відродження XX століття Івана Огієнка — митрополита Іларіона.
Ось чому, приступаючи до цієї надзвичайно складної роботи, Огієнко поставив перед собою два найголов-ніші завдання: по-перше, найточніше передати зміст оригіналу, дбаючи передусім про змістову точність цілого ряду багатозначних слів, І, по-друге, забезпечити переклад милозвучною, сучасною літературною мовою. Робо-та пожвавилася після того, як Британ-ське і Закордонне Біблійне товарис-тво уклало з перекладачем угоду (1936) про видання книги.
Перший, незначний наклад перек-ладених Огієнком чотирьох Єванге-лій (від Матвія, Марка, Луки, Іоанна) побачив світ 1937 року у Львові, а 1939 року — додрукований у Варшаві. До цього видання було додано ще й «Псалтир». Переклад усієї Біблії завершено 11 липня 1940 року, од-нак через обставини військового ста-ну запустити в роботу до друкарні не вдалося. Натомість через два роки друга частина Біблії — «Новий Запо-віт. Псалтир» була додрукована ще раз. Цього разу у Фінляндії, заходами Стокгольмського товариства поши-рення Євангелія в Росії.
Приступаючи до цієї надзвичайно складної роботи, Огієнко навіть не спо-дівався, наскільки більше труднощів і невдач, болів і розчарувань випаде йому в порівнянні з тими, які пережив свого часу його попередник. П. Куліш трудився на цьому поприщі 30 літ, Огієнкові ж випала ця хресна дорога до своєї Біблії довшою більше на 10 років. Від початку перекладу бого-службових книг у Кам’янець-Поділь-ському до одержання сигнального примірника перекладеної ним повної Біблії у Вінніпезі пройшло 42 роки.
У 1955 році Біблійне товариство прийняло рішення готувати до друку Огієнків переклад Біблії. Але цю роботу було закінчено аж через сім років. І лише 1962 року в Лондоні побачив світ солідний том — на 1529 сторінок — з відтисненим позолотою українським заголовком — Біблія.
8 вересня 2004 р. в Українському національному інформаційному агентстві відбулося представлення видання першого повного правос-лавного перекладу Біблії українською мовою. Представляючи новий перек-лад Біблії, який сьогодні є четвертим повністю виданим перекладом українською мовою, Святійший Патріарх Філарет підкреслив, що це, здійснене Київським Патріархатом, видання є першим повним виданням Біблії, яке включає як канонічні, так і неканонічні книги, а переклад став першим перекладом Священного Писання на сучасну церковну літера-турну українську мову. Існуючі на сьо-годнішній день переклади Біблії українського мовою - Пантелеймона Куліша, митрополита Іларіона Огієнка та Івана Хоменка - не були сприйняті Церквою для богослужбового вжит-ку через те, що мова цих перекладів відрізняється як від сучасних літера-турних норм, так і від норм церковності мови. Для сучасного читача деякі місця з цих перекладів залишаються частково або повністю не зрозу-мілими, а окремі терміни та форми висловлення в цих перекладах, прий-нятні в розмовній мові, не можуть використовуватися в богослужінні.
Зважаючи на всі ці недоліки, а також враховуючи серйозну потребу Церкви в повному перекладі Біблії українською мовою Святійший Пат-ріарх взяв на себе працю з перекладу Старого Завіту. Переклад Нового Заві-ту, здійснений на початку 70-х років богословською комісією під керів-ництвом тоді ще митрополита Філа-рета, вперше був виданий до Тися-чоліття Хрещення Руси-України 1988 р., а пізніше перевиданий Київським Патріархатом з незначними виправ-леннями тексту, увійшов до нового видання Біблії в незмінному вигляді, а ось переклад Старого Завіту був лише фрагментарним, бо під час пе-рекладу богослужбових книг Святішим Патрі-архом було перекладено лише ті його частини, які вживаються за Богослужінням - Псалтир та окремі розділи з П’ятикнижжя, пророцьких та інших книг.
Як і переклад Нового Завіту, пе-реклад старозавітніх книг був здій-снений Патріархом Філаретом з Си-нодальної Біблії - перекладу Священного Писання російською мовою, здійсненого в другій половині XIX ст. чотирма Духовними Академіями і визнаного Православною Церквою найавторитетнішим. Загалом робота з перекладу була завершена Патрі-архом в рекордно короткий термін - п’ять з половиною місяців, до того ж щодня він перекладав по 10 глав Біблії.
З огляду на все вищесказане, мож-на зробити висновок, що переклади Біблії в Україні мають свою специфіку, зумовлену тим, що тривалі періоди український народ не мав власної державності і, відповідно, українська мова (чи її церковнослов’янський варіант) не мала державного, офіційного статусу. І все ж, попри дуже несприятливі умови, українці найраніше з-поміж слов’янських народів Центральної та Східної Європи одержали Святе Письмо рідною і зрозумілою широкому загалові мовою. Бо в добу гноблення, важких випробувань Господь був з нами і з нашими батьками. Він так усе чудово влаштував, щоб ми постійно живилися Його натхненним спасе-нним Словом.
Це окремий тираж Святого Письма(переклад патр.Філарета) який благословили для своїх Церков предстоятелі Римо-католиків та УГКЦ.
Фото правда неякісне.
![Зображення](http://i046.radikal.ru/0909/8f/0afcaa7ff1ac.jpg)
http://www.isuspan.com/cytata%20biblia.html -- цитата з біблії
- Олюнька
- старець
- Повідомлень: 1445
- З нами з: 23 січня 2008, 10:42
- Звідки: Львів
- Контактна інформація:
romanm писав:Та я й не проти. Але ми також можемо пояснювати, для цього потрібні мізки а не спеціальна благодать. Значить можуть бути нюанси в перекладі, чи Ви рахуєте, що нпр. Хоменко, був богонатхненним?
newroman писав:Існуючі на сьо-годнішній день переклади Біблії українського мовою - Пантелеймона Куліша, митрополита Іларіона Огієнка та Івана Хоменка - не були сприйняті Церквою для богослужбового вжит-ку через те, що мова цих перекладів відрізняється як від сучасних літера-турних норм, так і від норм церковності мови. Для сучасного читача деякі місця з цих перекладів залишаються частково або повністю не зрозу-мілими, а окремі терміни та форми висловлення в цих перекладах, прий-нятні в розмовній мові, не можуть використовуватися в богослужінні.
Мені здається, ви зліпили поняття до купи: перекладання і авторство, а ще пояснення і розважання.
Отже, мова йде про богонатхненних авторів (не перекладачів).
Церква пояснює Св. Письмо (офіційний характер), а ми розважаємо над Св. Письмом (приватно чи тут на форумі, але це є наша особиста думка, можливо і помилкова).
Моє шанування! Ваша с. Катерина, МНІ
Re: Переклади Святого Письма
Тут вже є тема "переклади" : http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=6&t=1080.Може їх об'єднати разом?
Хороші релігійні книги по теології, біблеїстиці http://esxatos.com/books
- neoxgeforce
- дописувач
- Повідомлень: 146
- З нами з: 23 липня 2009, 18:31
- Звідки: Івано-Франківськ
- Контактна інформація:
Re: Переклади Святого Письма
Який переклад кращий?
Re: Переклади Святого Письма
Мені здається, ви зліпили поняття до купи: перекладання і авторство, а ще пояснення і розважання.
Отже, мова йде про богонатхненних авторів (не перекладачів).
Церква пояснює Св. Письмо (офіційний характер), а ми розважаємо над Св. Письмом (приватно чи тут на форумі, але це є наша особиста думка, можливо і помилкова).
Мабуть, що вам здається
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
Хіба міг хтось із цих людей бути автором св. Письма?
![No :no:](./images/smilies/nea.gif)
А ось перекладачами вони були. І ми говоримо про перекладання.
У Церкві використовується той переклад який максимально передає зміст і оригіналу.
- viter
- Модератор
- Повідомлень: 858
- З нами з: 13 травня 2009, 15:03
- Звідки: Івано-Франківськ
- Контактна інформація:
Re: Переклади Святого Письма
В одній з тем пан Вова навів ось цю цитату зі Святого Письма
Це Перше послання апостола Павла до коринтян, глава 11
Тут я помітив одну дивну річ. Йдеться про останнє речення, а саме слова "не розважаючи про тіло". Справа в тому, що в перекладі Хоменка це речення звучить так "Бо той, хто їсть і п'є, не розрізняючи Господнього тіла, суд собі їсть і п'є." На мою думку це слово міняє суть речення. Який же переклад вірний? Ось тут http://www.ellopos.net/elpenor/greek-texts/new-testament/default.asp є грецький текст (здається оригінальний) текст Святого Письма і в ньому вживається слово διακρινων, яке означає
23 Бо прийняв я від Господа, що й вам передав, що Господь Ісус ночі тієї, як виданий був, узяв хліб, 24 подяку віддав, і переломив, і сказав: Прийміть, споживайте, це тіло Моє, що за вас ломається. Це робіть на спомин про Мене! 25 Так само і чашу взяв Він по Вечері й сказав: Ця чаша Новий Заповіт у Моїй крові. Це робіть, коли тільки будете пити, на спомин про Мене! 26 Бо кожного разу, як будете їсти цей хліб та чашу цю пити, смерть Господню звіщаєте, аж доки Він прийде. 27 Тому то, хто їстиме хліб цей чи питиме чашу Господню негідно, буде винний супроти тіла та крови Господньої!28 Нехай же людина випробовує себе, і так нехай хліб їсть і з чаші хай п'є. 29 Бо хто їсть і п'є негідно, не розважаючи про тіло, той суд собі їсть і п'є!
Це Перше послання апостола Павла до коринтян, глава 11
Тут я помітив одну дивну річ. Йдеться про останнє речення, а саме слова "не розважаючи про тіло". Справа в тому, що в перекладі Хоменка це речення звучить так "Бо той, хто їсть і п'є, не розрізняючи Господнього тіла, суд собі їсть і п'є." На мою думку це слово міняє суть речення. Який же переклад вірний? Ось тут http://www.ellopos.net/elpenor/greek-texts/new-testament/default.asp є грецький текст (здається оригінальний) текст Святого Письма і в ньому вживається слово διακρινων, яке означає
διακρινω diakrino {dee-ak-ree'-no} from 1223 and 2919; TDNT - 3:946,469; v AV - doubt 5, judge 3, discern 2, contend 2, waver 2, misc 5; 19 1) to separate, make a distinction, discriminate, to prefer 2) to learn by discrimination, to try, decide 2a) to determine, give judgment, decide a dispute 3) to withdraw from one, desert 4) to separate one's self in a hostile spirit, to oppose, strive with dispute, contend 5) to be at variance with one's self, hesitate, doubt
Господи Ісусе Христе Сину Божий, помилуй мене грішного.
Re: Переклади Святого Письма
viter писав:В одній з тем пан Вова навів ось цю цитату зі Святого Письма23 Бо прийняв я від Господа, що й вам передав, що Господь Ісус ночі тієї, як виданий був, узяв хліб, 24 подяку віддав, і переломив, і сказав: Прийміть, споживайте, це тіло Моє, що за вас ломається. Це робіть на спомин про Мене! 25 Так само і чашу взяв Він по Вечері й сказав: Ця чаша Новий Заповіт у Моїй крові. Це робіть, коли тільки будете пити, на спомин про Мене! 26 Бо кожного разу, як будете їсти цей хліб та чашу цю пити, смерть Господню звіщаєте, аж доки Він прийде. 27 Тому то, хто їстиме хліб цей чи питиме чашу Господню негідно, буде винний супроти тіла та крови Господньої!28 Нехай же людина випробовує себе, і так нехай хліб їсть і з чаші хай п'є. 29 Бо хто їсть і п'є негідно, не розважаючи про тіло, той суд собі їсть і п'є!
Це Перше послання апостола Павла до коринтян, глава 11
Тут я помітив одну дивну річ. Йдеться про останнє речення, а саме слова "не розважаючи про тіло". Справа в тому, що в перекладі Хоменка це речення звучить так "Бо той, хто їсть і п'є, не розрізняючи Господнього тіла, суд собі їсть і п'є." На мою думку це слово міняє суть речення. Який же переклад вірний? Ось тут http://www.ellopos.net/elpenor/greek-texts/new-testament/default.asp є грецький текст (здається оригінальний) текст Святого Письма і в ньому вживається слово διακρινων, яке означаєδιακρινω diakrino {dee-ak-ree'-no} from 1223 and 2919; TDNT - 3:946,469; v AV - doubt 5, judge 3, discern 2, contend 2, waver 2, misc 5; 19 1) to separate, make a distinction, discriminate, to prefer 2) to learn by discrimination, to try, decide 2a) to determine, give judgment, decide a dispute 3) to withdraw from one, desert 4) to separate one's self in a hostile spirit, to oppose, strive with dispute, contend 5) to be at variance with one's self, hesitate, doubt
текст дійсно добрий (звірив принаймі цей розділ
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
З повагою, о.Олег
"Ніхто не може любити більше, ніж тоді, коли він за своїх друзів своє життя віддає" (Йо. 15, 13).
Святе Письмо мовами світу
Святе Письмо ріднить велику кількість народів світу. Ми всі... дуже різні, але Бог Прийшов до нас всіх і "хоче, щоб всі люди спаслися і до пізнання Істини прийшли", тому Надхненна Духом Святим Церква Христова (у всій повноті чистої віри та в різних своїх неповних проявах) Діє повсюдно і Слово Боже голоситься різними мовами...
Як не парадоксально, але те, що ми вимушені перекладати Біблію різними мовами, дуже часто допомагає глибше зрозуміти оригінальні тексти. Хоч не втішаюся великими талантами знання мов, навіть ті крихти, що можу розуміти неукраїнською, дозволяють мені поглибити Читання, трактувати чи, я б навіть сказав... - відчувати те, що Бог Говорить, багатше, повніше.
Тому створюю цю тему: ми різні, Господь Дарував нам окремі таланти - прошу ділитися посиланнями на тексти перекладів, які розумієте (навіть, якщо лише трішечки розумієте) і за роз`яснення яких можна було б до Вас звернутися при потребі; можливо знаєте організації, що можуть вислати Біблію тою чи іншою мовою (платно/без); можливо - захочете поділитись прикладом перекладу якогось місця, що Вас зацікавило в порівнянні з українським Текстом/ми
З повагою. о.Олег
Як не парадоксально, але те, що ми вимушені перекладати Біблію різними мовами, дуже часто допомагає глибше зрозуміти оригінальні тексти. Хоч не втішаюся великими талантами знання мов, навіть ті крихти, що можу розуміти неукраїнською, дозволяють мені поглибити Читання, трактувати чи, я б навіть сказав... - відчувати те, що Бог Говорить, багатше, повніше.
Тому створюю цю тему: ми різні, Господь Дарував нам окремі таланти - прошу ділитися посиланнями на тексти перекладів, які розумієте (навіть, якщо лише трішечки розумієте) і за роз`яснення яких можна було б до Вас звернутися при потребі; можливо знаєте організації, що можуть вислати Біблію тою чи іншою мовою (платно/без); можливо - захочете поділитись прикладом перекладу якогось місця, що Вас зацікавило в порівнянні з українським Текстом/ми
З повагою. о.Олег
"Ніхто не може любити більше, ніж тоді, коли він за своїх друзів своє життя віддає" (Йо. 15, 13).
Re: Святе Письмо мовами світу
Отут є Біблія та інші твори давніми і сучасними мовами. http://ihtys.narod.ru/
Хороші релігійні книги по теології, біблеїстиці http://esxatos.com/books
- Романко
- дописувач
- Повідомлень: 55
- З нами з: 07 грудня 2011, 23:31
- Звідки: Знам'янка Кіровоградської области
Re: Святе Письмо мовами світу
Слава Ісусу Христу! https://www.bible.com/uk/bible/204/jhn.1.umt Свята Біблія (Новий Заповіт): Сучасною Мовою. Чий це переклад? Чи можна його читати?
Бог! Україна! Свобода!
Хто зараз онлайн
Зараз переглядають цей форум: Немає зареєстрованих користувачів і 40 гостей