Почуття людини.
- neoxgeforce
- дописувач
- Повідомлень: 146
- З нами з: 23 липня 2009, 18:31
- Звідки: Івано-Франківськ
- Контактна інформація:
Почуття людини.
Взагалі створити тему вирішив після перегляду фільму "Еквілібріум".
Якщо в людини забрати почуття, емоції чи може вона тоді пізнати Бога?
Якщо в людини забрати почуття, емоції чи може вона тоді пізнати Бога?
Re: Почуття людини.
neoxgeforce писав:Взагалі створити тему вирішив після перегляду фільму "Еквілібріум".
Не знаю, не бачила
neoxgeforce писав:Якщо в людини забрати почуття, емоції чи може вона тоді пізнати Бога?
Якась нереальна ситуація
![Confused %)](./images/smilies/wacko.gif)
Але я думаю, що могла б.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
- o.Mykil
- старець
- Повідомлень: 3456
- З нами з: 11 вересня 2008, 10:57
- Звідки: Galicia
- Контактна інформація:
Re: Почуття людини.
neoxgeforce писав:Якщо в людини забрати почуття, емоції чи може вона тоді пізнати Бога?
"Камінь" стоїть на місці!
![Very Happy :D](./images/smilies/biggrin.gif)
Посадім любові квіти
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
- donatanvova
- дописувач
- Повідомлень: 140
- З нами з: 10 грудня 2009, 21:55
- Звідки: Львів
- donatanvova
- дописувач
- Повідомлень: 140
- З нами з: 10 грудня 2009, 21:55
- Звідки: Львів
Re: Почуття людини.
Любов це Бог, якщо не буде почуття любові і взагалі почуттів,емоцій то це просто утопія.(моя особиста думка яка може бути помилковою...). ![Rose :Rose:](./images/smilies/give_rose.gif)
![Rose :Rose:](./images/smilies/give_rose.gif)
Володимир
Re: Почуття людини.
donatanvova писав:Любов це Бог, якщо не буде почуття любові і взагалі почуттів,емоцій то це просто утопія.(моя особиста думка яка може бути помилковою...).
А хіба любов це почуття, емоція? Нмсд, це акт волі.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
neoxgeforce писав:Якщо в людини забрати почуття, емоції чи може вона тоді пізнати Бога?
Я б поставила питання так: чи може неемоційна, безпристрасна людина пізнати Бога краще, ніж емоційна?
Я вважаю, що може.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
ShMariam писав:А хіба любов це почуття, емоція? Нмсд, це акт волі.
Себто як? Акт волі - це переступити через себе, побороти волею бажання чи прагнення. Де ж це любов? Актом волі можемо назвати відповідальний вчинок, коли знаєш, що краще для ситуації буде так, а почуття відповідальності змушує зробити інакше, і ти робиш. Акт волі - це зробити щось що вимагається. Це жорстко. Якщо любов - не почуття, то вже точно не акт волі.
Відповідей на всі питання у вас ніколи не буде. Це – нормально. Не мучте себе. Але ніколи не обманюйте хворих, даючи їм фальшиві надії. Джиліан Берн.
Re: Почуття людини.
Just_me писав:ShMariam писав:А хіба любов це почуття, емоція? Нмсд, це акт волі.
Себто як? Акт волі - це переступити через себе, побороти волею бажання чи прагнення. Де ж це любов? Актом волі можемо назвати відповідальний вчинок, коли знаєш, що краще для ситуації буде так, а почуття відповідальності змушує зробити інакше, і ти робиш. Акт волі - це зробити щось що вимагається. Це жорстко. Якщо любов - не почуття, то вже точно не акт волі.
любов хіба не потребує самодисципліни? хіба наше християнське життя не є актом волі? хіба не вимагається від люблячого чи люблячої акту волі? потрібно розрізнити (говорю нпр. про подружжя)закоханність(хвороба яка проходить) і постійна любов- яка є "важкою" працею.
- neoxgeforce
- дописувач
- Повідомлень: 146
- З нами з: 23 липня 2009, 18:31
- Звідки: Івано-Франківськ
- Контактна інформація:
Re: Почуття людини.
Я бачу любов не можна описати одним терміном, або тільки з одного боку. Це, напевно, поєднання почутів і волі.
Re: Почуття людини.
Недавно чула проповідь, в якій йшлося про те, що ми повинні пізнавати Бога розумом, а не почуттями. Почуття прикрашають людське життя, але на них не можна дуже орієнтуватися. Почуття можуть завести далеко...
До прикладу, взяти парафіян ц. св. Петра і Павла в Рясному. Багато з них не хочуть аналізувати ситуацію, бо вони бачать красу зовнішню, бо в їх церкві створена чудова атмосфера, яка пробуджує найкращі почуття.
До прикладу, взяти парафіян ц. св. Петра і Павла в Рясному. Багато з них не хочуть аналізувати ситуацію, бо вони бачать красу зовнішню, бо в їх церкві створена чудова атмосфера, яка пробуджує найкращі почуття.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
Не зовсім впевнена, що розумом можна пізнати Бога. Пам"ятаєте про маленького хлопчика, котрий в ямку хотів перечерпати море? Те саме. А хіба вас не охоплювали колись дивні почуття щастя і радості, вдячності Богові коли розумом знаєте, що в житті все паскудно? І ваш розум пояснити цього не може. Я за те, щоб в житті керуватися розумом, а стосовно Бога - почуттями.
Відповідей на всі питання у вас ніколи не буде. Це – нормально. Не мучте себе. Але ніколи не обманюйте хворих, даючи їм фальшиві надії. Джиліан Берн.
Re: Почуття людини.
Без сумніву, багато людей, які приходять до Бога, керуються почуттями. Але віра, яка яка тримається виключно на почуттях, нестійка і недосконала. Тільки керуючись розумом, можна дати відповідь на питання: чому я маю бути християнкою, а не напр. мусульманкою, чому католичкою, а не протестанткою чи православною.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
Just_me писав: Я за те, щоб в житті керуватися розумом, а стосовно Бога - почуттями.
Я колись теж так думала. Але багато разів почуття виявлялися оманливими.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
ShMariam писав:Але багато разів почуття виявлялися оманливими.
Стосовно Бога?????????
Відповідей на всі питання у вас ніколи не буде. Це – нормально. Не мучте себе. Але ніколи не обманюйте хворих, даючи їм фальшиві надії. Джиліан Берн.
Re: Почуття людини.
Just_me писав:ShMariam писав:Але багато разів почуття виявлялися оманливими.
Стосовно Бога?????????
Стосовно того, чи правильно я себе веду по відношенню до Бога.
Відчуття радості ще не обов'язково означає, що Господь мною задоволений, а докори сумління - що я маю гріх (останній випадок буває набагато рідше). Але приймаючи почуття як відображення істини, людина може сприймати Бога не таким, як Він є насправді, більше чи менше вимогливий в даному випадку. Відчуття, як би це банально не звучало, багато в чому (прийнамні, в мене) залежать від того, чи я виспана, чи вистачає мені вітаміну РР
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
Але вічуття, без сумніву, нам дуже допомагають. Дуже ми б хотіли робити добро, якби не відчували радості? Чи остерігалися би ми зла, не боячись докорів сумління?
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
ShMariam писав:Не знаю, не бачила
глибока річ... Декілька антиутопій в одному сюжеті
прочитати навіть краще "про". а вже потім - дивитись (нмсд
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
"Ніхто не може любити більше, ніж тоді, коли він за своїх друзів своє життя віддає" (Йо. 15, 13).
Re: Почуття людини.
Я за те, щоб в житті керуватися розумом, а стосовно Бога - почуттями.
А якщо почуття минуть? Не знаю як в кого, а в мене періодично минають, то що тоді йти кудись іще? Наприклад до протестантів - там постійно танці, забави.... Коли щоб вірити мусиш себе змусити, переконати внутрішньо, що об"єкт твоєї віри справжній, не видуманий, що церква свята попри безліч грішних людей у ній, і що саме її трактування Святого Письма є правильним, а не твоя думка чи твого співробітника. І коли, молячись, не чуєш нічого, і в тебе з"являються відчуття, що говориш в пустоту, то як без акту волі продовжити?
"Для чого шукаєш ти для себе почесті в інших? Поважай сам себе, і ніхто не принесе тобі безчестя."
св. Йоан Золотоустий
св. Йоан Золотоустий
Re: Почуття людини.
А ви що, своїм розумом можете пізнати Бога? Бо мені Він в голові не вкладається. Знаєте, скільки разів запитую себе "Боже, ну чому так? А чому так?" Бо розумом пояснити це не в змозі.
Відповідей на всі питання у вас ніколи не буде. Це – нормально. Не мучте себе. Але ніколи не обманюйте хворих, даючи їм фальшиві надії. Джиліан Берн.
Re: Почуття людини.
А ви що, своїм розумом можете пізнати Бога? Бо мені Він в голові не вкладається. Знаєте, скільки разів запитую себе "Боже, ну чому так? А чому так?" Бо розумом пояснити це не в змозі.
Але й почуттями пізнати тим більше неможливо. А стосовно питань чому так а не інакше, то тут відповідь дасть довіра до Бога, бо й сам деколи запитую "А чому так?" і, деколи здається, що якось воно нелогічно все виглядає, але довіра дає наступну відповідь: "Хоч і не розумію чому, але знаю, що ти це робиш з любові і тільки з любові". А з часом, коли вже озирнешся назад, то побачиш, що те, що тобі здавалося нелогічним і незрозумілим має насправді свою надзвичайну логіку, яку можеш осягнути лише після того, як побачиш результати тих незрозумілих подій і дарів Божих. Є такі з них, які скоріше за все будуть для нас зрозумілі аж після завершення нашого земного життя, нсмд, або як пише апостол Павло: "тепер бачимо неявно, як у дзеркалі, тоді ж - обличчям в обличчя". А Бог себе відкриває рівно настільки, наскільки ми можемо його на даний момент сприйняти, і вести до нього мають очі віри, а не почуттів, імхо. І коли вірити стає важко, от тоді і потрібний той вольовий вчинок, щоб не дати себе звести, а йти вірною дорогою, імхо.
"Для чого шукаєш ти для себе почесті в інших? Поважай сам себе, і ніхто не принесе тобі безчестя."
св. Йоан Золотоустий
св. Йоан Золотоустий
Re: Почуття людини.
А я думаю Бога потрібно любити і пізнавати :"...всім серцем своїм, всією душею своєю, всією силою своєю і всіма мислями своїми...", тобто всім своїм єством!!!
Ми думаємо, що Бог бачить нас зверху, але Він бачить нас зсередини.
Жильбер Сесброн
Жильбер Сесброн
Re: Почуття людини.
На Школі Марії, після РУАХу, та й взагалі в харизматичній спільноті "Благословення" часто чула свідчення того, що людина в один момент навернулася (відповідно - буря відчуттів і все таке
). Просто цікаво: а як же з тим, коли людина з народження бере активну участь у житті Церкви? Чи в таких просто духовний розвиток проходить поступово, чи в них теж бувають "стрибки", з відповідними емоціями? (я не знаю, бо в мене, попри те, що завжди ходила до церкви, теж є своя історія навернення).
Деколи буває, навіть якщо людина є щонеділі в церкві, їй можна багато говорити про "прийняття Ісуса до свого серця", "дозволити Святому Духові діяти в мені" і т.п., але вона не здатна сприйняти ці "високопарні" слова (І нмд, не тому, що далека від Бога, часом навпаки).
Це ж не ознака того, що людина реально не прийняла Христа до свого серця? Чи?.. (власне, я заплуталася) Чи реально кожен може хоча б свідомістю (та емоціями, +-) прийняти Ісуса до свого серця?
Пишу в цій гілочці тільки тому, що ознакою навернення часто є почуття, які "стимуюють" нас жити життям християнина. Та й ще й тому, що в мене є підозра, що відповіді на мої питання криються в психології людини (зокрема, в емоційності).
Якщо тема розвинеться в щось, що було би тут офтопом, - перенесу, чесне слово!
![Very Happy :D](./images/smilies/biggrin.gif)
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
Деколи буває, навіть якщо людина є щонеділі в церкві, їй можна багато говорити про "прийняття Ісуса до свого серця", "дозволити Святому Духові діяти в мені" і т.п., але вона не здатна сприйняти ці "високопарні" слова (І нмд, не тому, що далека від Бога, часом навпаки).
![Pardon :pardon:](./images/smilies/pardon.gif)
Пишу в цій гілочці тільки тому, що ознакою навернення часто є почуття, які "стимуюють" нас жити життям християнина. Та й ще й тому, що в мене є підозра, що відповіді на мої питання криються в психології людини (зокрема, в емоційності).
Якщо тема розвинеться в щось, що було би тут офтопом, - перенесу, чесне слово!
![Embarassed :oops:](./images/smilies/blush.gif)
![Very Happy :D](./images/smilies/biggrin.gif)
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
ShMariam писав:На Школі Марії, після РУАХу, та й взагалі в харизматичній спільноті "Благословення" часто чула свідчення того, що людина в один момент навернулася (відповідно - буря відчуттів і все таке). Просто цікаво: а як же з тим, коли людина з народження бере активну участь у житті Церкви? Чи в таких просто духовний розвиток проходить поступово, чи в них теж бувають "стрибки", з відповідними емоціями? (я не знаю, бо в мене, попри те, що завжди ходила до церкви, теж є своя історія навернення).
Деколи буває, навіть якщо людина є щонеділі в церкві, їй можна багато говорити про "прийняття Ісуса до свого серця", "дозволити Святому Духові діяти в мені" і т.п., але вона не здатна сприйняти ці "високопарні" слова (І нмд, не тому, що далека від Бога, часом навпаки).Це ж не ознака того, що людина реально не прийняла Христа до свого серця? Чи?.. (власне, я заплуталася) Чи реально кожен може хоча б свідомістю (та емоціями, +-) прийняти Ісуса до свого серця?
Пишу в цій гілочці тільки тому, що ознакою навернення часто є почуття, які "стимуюють" нас жити життям християнина. Та й ще й тому, що в мене є підозра, що відповіді на мої питання криються в психології людини (зокрема, в емоційності).
Якщо тема розвинеться в щось, що було би тут офтопом, - перенесу, чесне слово!![]()
кожна людина має свою історію. Не знаю, чи зможемо якось класифікувати, розібрати на "тих, хто від початку виховувався" чи "тих, хто пережив навернення"...
З повагою, о.Олег
"Ніхто не може любити більше, ніж тоді, коли він за своїх друзів своє життя віддає" (Йо. 15, 13).
Re: Почуття людини.
Хотілося б зрозуміти, чому в одинх є гм... емоційний зв'язок з Богом, а в других - ні, хоч хороші люди, щонеділі в церкві.
Так, я в попередньому пості задала питання і про навернення (точніше, мала на увазі усвідомлену зустріч з Богом, а не суто покаяння), і про емоційну складову духовності... Чи духовний розвиток людини визначає також відповідний емоційний стан, чи не обов'язково (за винятком особливих ситуацій типу духовної посухи)?
Так, я в попередньому пості задала питання і про навернення (точніше, мала на увазі усвідомлену зустріч з Богом, а не суто покаяння), і про емоційну складову духовності... Чи духовний розвиток людини визначає також відповідний емоційний стан, чи не обов'язково (за винятком особливих ситуацій типу духовної посухи)?
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
ShMariam писав:Хотілося б зрозуміти, чому в одинх є гм... емоційний зв'язок з Богом, а в других - ні, хоч хороші люди, щонеділі в церкві.
Так, я в попередньому пості задала питання і про навернення (точніше, мала на увазі усвідомлену зустріч з Богом, а не суто покаяння), і про емоційну складову духовності... Чи духовний розвиток людини визначає також відповідний емоційний стан, чи не обов'язково (за винятком особливих ситуацій типу духовної посухи)?
прочитавши багато (дійсно багато) Житій Святих (тобто - людей, що ...гм... скажем так - у сфері "зустрічі з Богом" ...гм... "досягли" непоганих
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
та "емоційна складова"... напевно залежить саме від того, якими ми ("я") є.
Гарного дня, з Святом, о.Олег
"Ніхто не може любити більше, ніж тоді, коли він за своїх друзів своє життя віддає" (Йо. 15, 13).
Re: Почуття людини.
о.Олег писав:... можу твердити, що до Бога йдемо всі ми - різні.
та "емоційна складова"... напевно залежить саме від того, якими ми ("я") є.
Гарного дня, з Святом, о.Олег
Дякую, десь так і думала. Просто мені деколи важко сприйняти, що деякі люди не такі емоційні, як я.
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
А відчуття гм... щастя має бути нормально щоразу, як причащаємося? (виключаючи різні особливі випадки, як духовна посуха, скрупули і т.п.; також перевтома, виснаження, різні псилог. проблеми; і взагалі коли людина зростає в святості настільки, що радість в такій ситуації просто зникає)
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Re: Почуття людини.
ShMariam писав:о.Олег писав:... можу твердити, що до Бога йдемо всі ми - різні.
та "емоційна складова"... напевно залежить саме від того, якими ми ("я") є.
Гарного дня, з Святом, о.Олег
Дякую, десь так і думала. Просто мені деколи важко сприйняти, що деякі люди не такі емоційні, як я.![]()
А відчуття гм... щастя має бути нормально щоразу, як причащаємося? (виключаючи різні особливі випадки, як духовна посуха, скрупули і т.п.; також перевтома, виснаження, різні псилог. проблеми; і взагалі коли людина зростає в святості настільки, що радість в такій ситуації просто зникає)
думаю, що і тут відчуття можуть бути різними
![Pardon :pardon:](./images/smilies/pardon.gif)
"Ніхто не може любити більше, ніж тоді, коли він за своїх друзів своє життя віддає" (Йо. 15, 13).
Re: Почуття людини.
Власне, що при свідченнях на РУАХу, Школі часто акцентується увага на почуттях (такі почуття дуже мотивують бути з Богом). Думаю, до певної міри це є ознакою приближення до Бога, до зустрічі з Богом, але назагал - буває по різному.
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
-
- старець
- Повідомлень: 1196
- З нами з: 29 грудня 2009, 10:42
- Звідки: Ужгород
- Контактна інформація:
Re: Почуття людини.
можна і розумом дійти до того, що Бог є. А ще католицькі теологи часто стараються довести що Любов не залежить від емоцій, а є чимось більшим, тому, думаю, можна пізнати Бога без почуттів, але хто зна точно...
Re: Почуття людини.
Michail писав:можна і розумом дійти до того, що Бог є. А ще католицькі теологи часто стараються довести що Любов не залежить від емоцій, а є чимось більшим, тому, думаю, можна пізнати Бога без почуттів, але хто зна точно...
Можна, але я зовсім не про це. Я про те, що зустріч з Богом, нмд, мала би супроводжуватися емоціями, більшими чи меншими (хто наскільки емоційний). Ну... якби хтось раптом отримав велику суму грошей, то дуже би тішився, чи не так? З другого боку, люди, що завжди, від народження, з Богом, може й не відчувають такого, бо для них це ніби стало буденністю... Як в старшого брата з притчі про блудного сина. Хоча... нмд, старший брат просто не зрозумів, бо не сприймав батька за батька (а за свого пана).
Важливо!Може врятувати життя: http://forum.ugcc.org.ua/viewtopic.php?f=3&t=97&p=56358#p56281
Хто зараз онлайн
Зараз переглядають цей форум: Немає зареєстрованих користувачів і 8 гостей