Екуменізм та апологетика
Модератори: Just_me, Artur, ihor
УГКЦ в Польщі: екуменізм і міжконфнсійні стосунки
ЦИТАТА ІЗ:
http://www.cerkwa.net/internet/2.htm
Рішення Єпархіального Собору Перемисько-Варшавської Архієпархії, що відбувся в Перемишлі в днях 14 -16 березня 2002 року
--------------------------------------------------------------------------------
Основні принципи міжконфесійних відносин та екуменічної діяльності в Перемисько-Варшавській Архієпархії УГКЦ
ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ
1. Українська Греко-Католицька Церква в Польщі наполегливо бажає жити в мирі з усіма християнами та брати участь в екуменічному діалозі з іншими Церквами та церковними Спільнотами країни, на засадах партнерства й рівноправності.
2. У стосунках з некатолицькими Церквами та церковними Спільнотами та у веденні з ними екуменічного діалогу УГКЦ керується нормами й вказівками, які поміщені в:
- Декретах ІІ Ватиканського Собору про екуменізм - Привернення єдності та про Східні Католицькі Церкви - Східних Церков;
- Кодексі Канонів Східних Церков (кан. 902-908 та інші),
- Довіднику застосування принципів і норм екуменізму з 25 березня 1993 року;
- Пастирському зверненні Глави УГКЦ (...) Мирослава-Івана Любачівського Про єдність Святих Церков;
- Апостольському листі Папи Римського Івана Павла ІІ Світло Сходу;
- Енцикліці Папи Римського Івана Павла ІІ Щоб були одно;
- Апостольському листі Папи Римського Івана Павла ІІ з нагоди 400-річчя Берестейської унії;
- Інструкції застосування літургійних приписів Кодексу Канонів Східних Церков;
- Концепції екуменічної позиції Української Греко-Католицької Церкви, враховуючи обставини місця й часу.
3. УГКЦ бажає самостійно брати участь у діалозі, як повноцінна його учасниця. Ніхто з-поза УГКЦ не може претендувати на право представляти її в міжконфесійних відносинах без виразної згоди й доручення єпископату УГКЦ.
4. Необхідною умовою для ведення будь-якої екуменічної діяльності є відповідна екуменічна формація всіх вірних – духовенства, чернецтва й мирян. Її потрібно починати ще з катехизації дитячого віку і не занедбувати продовжувати її згодом.
5. Вірні мають бути усвідомлені щодо відповідного значення поняття ”екуменізм”, позиції Католицької Церкви згідно екуменічного руху та принципів католицького екуменізму з особливим урахуванням екуменічної ролі Східних Католицьких Церков, зокрема УГКЦ.
6. Абсолютною необхідністю є усвідомлення вірними, що всяка екуменічна діяльність мусить базуватися на християнській любові, якої джерелом є особистий зв’язок кожного вірного з Господом; все, що послаблює цей зв’язок, шкодить справі екуменізму – прогресування ж екуменічного діалогу неможливе без поступового зростання його учасників у Божій благодаті.
7. Учасниками діалогу є християни – охрещені в ім’я Пресвятої Тройці, які визнають Триєдиного Бога та Божество і спасенну роль Господа нашого Ісуса Христа; метою ж – взаємне примирення й зближення ради спільного шукання шляхів відновлення єдності. Недопустимо звужувати коло учасників діалогу за національними та іншими світськими критеріями. Забороняється також інструменталізація діалогу заради осягнення світських цілей, зокрема національних та політичних.
8. Усім вірним – а зокрема душпастирям – рекомендується будувати словами й ділами атмосферу християнської любові в міжконфесійних відносинах. Все це з особливою силою стосується змісту церковних видань та інтернетівських публікацій.
9. Участь в екуменічному діалогу не може потягати за собою ослаблення церковно-обрядової тотожності вірних і зростання серед них релігійної байдужості (індиферентизму). Навпаки, контакти з християнами з інших Церков та церковних Спільнот повинні вести вірних УГКЦ до ще глибшого усвідомлення, вивчення й плекання ними їхньої автентичної тотожності.
10. Відносно спільних молінь та усіх інших виявів спільної участі в богопочитанні, наполегливо нагадується обов’язок враховувати не лише католицькі принципи, але й вчення та приписи іншої Церкви чи церковної Спільноти.
11. Духовні особи, коли не співслужать, згідно з правилами візантійського обряду одягаються виключно в духовний одяг, без літургійних риз, зокрема без єпитрахиля. При співслужінні Божественної Літургії з римо-католицькими священиками священнослужителі мають одягати повні ризи.
12. Для належного ведення справ зв’язаних з міжконфесійними відносинами та екуменічною діяльністю єпархіальний Єпископ може покликати екуменічну раду (кан. 904 § 3 ККСЦ). Керує нею – сам або через уповноваженого – єпархіальний єпископ. Координує її роботу секретар, який водночас є працівником єпархіальної курії на посаді завідуючого екуменічними справами єпархії. Рада збирається на засідання не рідше, ніж раз у році.
13. У всякого роду зовнішніх зв’язках УГКЦ виступає під одною і цією ж самою назвою, а саме: ”Українська Греко-Католицька Церква” (польською Ukraiński Kościół Greсkokatolicki). Допускається вживання її в скороченому, напівофіційному варіанті – ”Греко-Католицька Церква” (польською Kościół Greckokatolickі). Інші, неправильні назви (“Католицька Церква Візантійсько-Українського Обряду”, “Українська Католицька Церква”, “Візантійсько-Українська Церква” і т.п.) мають бути послідовно усунені з офіційного, ділового та медіального обігу.
ВІДНОСИНИ З ПРАВОСЛАВНИМИ ТА СТАРООБРЯДЦЯМИ
14. Відносини з двома віросповідними громадами Польщі, які спільно з УГКЦ успадковують традицію свято-володимирського християнства – тобто Польською Автокефальною Православною Церквою та Східною Старообрядською Церквою, що не має духовної ієрархії – мають для УГКЦ пріоритетний характер.
15. У відносинах з Православною Церквою, крім документів перелічених у № 2, можна користуватися й Практичними вказівками з Баламандської заяви від 1993 р. (№ 20-33).
16. Всюди там, де православні не мають власної церкви, можуть бути допущені до відправи Божественної Літургії, св. Таїнств (перш за все Таїнств християнського втаємничення й Вінчання), Божої Хвали та інших Богослужінь, зокрема заупокійних, у місцевому храмі УГКЦ – за виразною згодою єпархіального Єпископа.
17. Сказане у № 16 про храми стосується також і похоронів на греко-католицьких кладовищах.
18. УГКЦ бачить потребу співпраці з православними братами на ниві охорони й збереження пам’яток сакральної архітектури й мистецтва київської традиції у Польщі.
19. Інший можливий різновид спів дії - це спільні прощі вірних обох конфесій до місць, які вшановуються як греко-католиками, так і православними – а також спільні старання за привернення колишньої слави й значення тим місцям, які занепали, підупали або перестали бути культовими місцями християн візантійської традиції.
+ Архієпископ Кир Іван Мартиняк
(-)
Митрополит Перемисько-Варшавський
Перемишль, дня 7.01.2005 р.
--------------------------------------------------------------------------------
Консисторія Перемисько-Варшавської Архієпархії
вул. Баштова 13
37-700 Перемишль
тел..фаx.: (16) 678-78-68
e-mail: [email protected]
http://www.cerkwa.net/internet/2.htm
Рішення Єпархіального Собору Перемисько-Варшавської Архієпархії, що відбувся в Перемишлі в днях 14 -16 березня 2002 року
--------------------------------------------------------------------------------
Основні принципи міжконфесійних відносин та екуменічної діяльності в Перемисько-Варшавській Архієпархії УГКЦ
ЗАГАЛЬНІ ПОЛОЖЕННЯ
1. Українська Греко-Католицька Церква в Польщі наполегливо бажає жити в мирі з усіма християнами та брати участь в екуменічному діалозі з іншими Церквами та церковними Спільнотами країни, на засадах партнерства й рівноправності.
2. У стосунках з некатолицькими Церквами та церковними Спільнотами та у веденні з ними екуменічного діалогу УГКЦ керується нормами й вказівками, які поміщені в:
- Декретах ІІ Ватиканського Собору про екуменізм - Привернення єдності та про Східні Католицькі Церкви - Східних Церков;
- Кодексі Канонів Східних Церков (кан. 902-908 та інші),
- Довіднику застосування принципів і норм екуменізму з 25 березня 1993 року;
- Пастирському зверненні Глави УГКЦ (...) Мирослава-Івана Любачівського Про єдність Святих Церков;
- Апостольському листі Папи Римського Івана Павла ІІ Світло Сходу;
- Енцикліці Папи Римського Івана Павла ІІ Щоб були одно;
- Апостольському листі Папи Римського Івана Павла ІІ з нагоди 400-річчя Берестейської унії;
- Інструкції застосування літургійних приписів Кодексу Канонів Східних Церков;
- Концепції екуменічної позиції Української Греко-Католицької Церкви, враховуючи обставини місця й часу.
3. УГКЦ бажає самостійно брати участь у діалозі, як повноцінна його учасниця. Ніхто з-поза УГКЦ не може претендувати на право представляти її в міжконфесійних відносинах без виразної згоди й доручення єпископату УГКЦ.
4. Необхідною умовою для ведення будь-якої екуменічної діяльності є відповідна екуменічна формація всіх вірних – духовенства, чернецтва й мирян. Її потрібно починати ще з катехизації дитячого віку і не занедбувати продовжувати її згодом.
5. Вірні мають бути усвідомлені щодо відповідного значення поняття ”екуменізм”, позиції Католицької Церкви згідно екуменічного руху та принципів католицького екуменізму з особливим урахуванням екуменічної ролі Східних Католицьких Церков, зокрема УГКЦ.
6. Абсолютною необхідністю є усвідомлення вірними, що всяка екуменічна діяльність мусить базуватися на християнській любові, якої джерелом є особистий зв’язок кожного вірного з Господом; все, що послаблює цей зв’язок, шкодить справі екуменізму – прогресування ж екуменічного діалогу неможливе без поступового зростання його учасників у Божій благодаті.
7. Учасниками діалогу є християни – охрещені в ім’я Пресвятої Тройці, які визнають Триєдиного Бога та Божество і спасенну роль Господа нашого Ісуса Христа; метою ж – взаємне примирення й зближення ради спільного шукання шляхів відновлення єдності. Недопустимо звужувати коло учасників діалогу за національними та іншими світськими критеріями. Забороняється також інструменталізація діалогу заради осягнення світських цілей, зокрема національних та політичних.
8. Усім вірним – а зокрема душпастирям – рекомендується будувати словами й ділами атмосферу християнської любові в міжконфесійних відносинах. Все це з особливою силою стосується змісту церковних видань та інтернетівських публікацій.
9. Участь в екуменічному діалогу не може потягати за собою ослаблення церковно-обрядової тотожності вірних і зростання серед них релігійної байдужості (індиферентизму). Навпаки, контакти з християнами з інших Церков та церковних Спільнот повинні вести вірних УГКЦ до ще глибшого усвідомлення, вивчення й плекання ними їхньої автентичної тотожності.
10. Відносно спільних молінь та усіх інших виявів спільної участі в богопочитанні, наполегливо нагадується обов’язок враховувати не лише католицькі принципи, але й вчення та приписи іншої Церкви чи церковної Спільноти.
11. Духовні особи, коли не співслужать, згідно з правилами візантійського обряду одягаються виключно в духовний одяг, без літургійних риз, зокрема без єпитрахиля. При співслужінні Божественної Літургії з римо-католицькими священиками священнослужителі мають одягати повні ризи.
12. Для належного ведення справ зв’язаних з міжконфесійними відносинами та екуменічною діяльністю єпархіальний Єпископ може покликати екуменічну раду (кан. 904 § 3 ККСЦ). Керує нею – сам або через уповноваженого – єпархіальний єпископ. Координує її роботу секретар, який водночас є працівником єпархіальної курії на посаді завідуючого екуменічними справами єпархії. Рада збирається на засідання не рідше, ніж раз у році.
13. У всякого роду зовнішніх зв’язках УГКЦ виступає під одною і цією ж самою назвою, а саме: ”Українська Греко-Католицька Церква” (польською Ukraiński Kościół Greсkokatolicki). Допускається вживання її в скороченому, напівофіційному варіанті – ”Греко-Католицька Церква” (польською Kościół Greckokatolickі). Інші, неправильні назви (“Католицька Церква Візантійсько-Українського Обряду”, “Українська Католицька Церква”, “Візантійсько-Українська Церква” і т.п.) мають бути послідовно усунені з офіційного, ділового та медіального обігу.
ВІДНОСИНИ З ПРАВОСЛАВНИМИ ТА СТАРООБРЯДЦЯМИ
14. Відносини з двома віросповідними громадами Польщі, які спільно з УГКЦ успадковують традицію свято-володимирського християнства – тобто Польською Автокефальною Православною Церквою та Східною Старообрядською Церквою, що не має духовної ієрархії – мають для УГКЦ пріоритетний характер.
15. У відносинах з Православною Церквою, крім документів перелічених у № 2, можна користуватися й Практичними вказівками з Баламандської заяви від 1993 р. (№ 20-33).
16. Всюди там, де православні не мають власної церкви, можуть бути допущені до відправи Божественної Літургії, св. Таїнств (перш за все Таїнств християнського втаємничення й Вінчання), Божої Хвали та інших Богослужінь, зокрема заупокійних, у місцевому храмі УГКЦ – за виразною згодою єпархіального Єпископа.
17. Сказане у № 16 про храми стосується також і похоронів на греко-католицьких кладовищах.
18. УГКЦ бачить потребу співпраці з православними братами на ниві охорони й збереження пам’яток сакральної архітектури й мистецтва київської традиції у Польщі.
19. Інший можливий різновид спів дії - це спільні прощі вірних обох конфесій до місць, які вшановуються як греко-католиками, так і православними – а також спільні старання за привернення колишньої слави й значення тим місцям, які занепали, підупали або перестали бути культовими місцями християн візантійської традиції.
+ Архієпископ Кир Іван Мартиняк
(-)
Митрополит Перемисько-Варшавський
Перемишль, дня 7.01.2005 р.
--------------------------------------------------------------------------------
Консисторія Перемисько-Варшавської Архієпархії
вул. Баштова 13
37-700 Перемишль
тел..фаx.: (16) 678-78-68
e-mail: [email protected]
Re: УГКЦ в Польщі: екуменізм і міжконфнсійні стосунки
диякон Петро писав:7. Учасниками діалогу є християни – охрещені в ім’я Пресвятої Тройці, які визнають Триєдиного Бога та Божество і спасенну роль Господа нашого Ісуса Христа; метою ж – взаємне примирення й зближення ради спільного шукання шляхів відновлення єдності. Недопустимо звужувати коло учасників діалогу за національними та іншими світськими критеріями. Забороняється також інструменталізація діалогу заради осягнення світських цілей, зокрема національних та політичних.
Ага... все чудово... Екуменізм це круто, модно и т.д., але кому він потрібен??? В мене таке відчуття, що той екуменізм потрібен тільки католикам. Послухати трохи православних та деяких братів протестантів - і вже нічого не хочеться!!!
А на рахунок інструменталізації, то це взагалі окреме питання ( до православних!
![Very Happy :D](./images/smilies/biggrin.gif)
unicuique suum
Re: УГКЦ в Польщі: екуменізм і міжконфнсійні стосунки
robie писав:
Ага... все чудово... Екуменізм це круто, модно и т.д., але кому він потрібен??? В мене таке відчуття, що той екуменізм потрібен тільки католикам. Послухати трохи православних та деяких братів протестантів - і вже нічого не хочеться!!!
А на рахунок інструменталізації, то це взагалі окреме питання ( до православних!)
1. Екуменізм - рух за відновлення єдности між християнами. Як такий
він випливає з волі самого Христа і не підлягає людським оцінкам за прагматичними критеріями.
2. Невже тільки до православних? А почитайте, будь-ласка, нашу церковну пресу під кутом "які аргументи наводяться в користь єднання християн"... До того треба мати на увазі, що документ призначений для Польщі, де - в умовах діяспори - спокуса надати світським (національно-етнічним) цілям і ціннощам пріоритет в житті Церкви величезна.
Re: УГКЦ в Польщі: екуменізм і міжконфнсійні стосунки
robie писав:
Ага... все чудово... Екуменізм це круто, модно и т.д., але кому він потрібен??? В мене таке відчуття, що той екуменізм потрібен тільки католикам. Послухати трохи православних та деяких братів протестантів - і вже нічого не хочеться!!!
А на рахунок інструменталізації, то це взагалі окреме питання ( до православних!)
1. Екуменізм - рух за відновлення єдности між християнами. Як такий
він випливає з волі самого Христа і не підлягає людським оцінкам за прагматичними критеріями.
2. Невже тільки до православних? А почитайте, будь-ласка, нашу церковну пресу під кутом "які аргументи наводяться в користь єднання християн"... До того треба мати на увазі, що документ призначений для Польщі, де - в умовах діяспори - спокуса надати світським (національно-етнічним) цілям і ціннощам пріоритет в житті Церкви величезна.
Re: УГКЦ в Польщі: екуменізм і міжконфнсійні стосунки
robie писав:
Ага... все чудово... Екуменізм це круто, модно и т.д., але кому він потрібен??? В мене таке відчуття, що той екуменізм потрібен тільки католикам. Послухати трохи православних та деяких братів протестантів - і вже нічого не хочеться!!!
А на рахунок інструменталізації, то це взагалі окреме питання ( до православних!)
1. Екуменізм - рух за відновлення єдности між християнами. Як такий
він випливає з волі самого Христа і не підлягає людським оцінкам за прагматичними критеріями.
2. Невже тільки до православних? А почитайте, будь-ласка, нашу церковну пресу під кутом "які аргументи наводяться в користь єднання християн"... До того треба мати на увазі, що документ призначений для Польщі, де - в умовах діяспори - спокуса надати світським (національно-етнічним) цілям і ціннощам пріоритет в житті Церкви величезна.
zenyk
Які три гілки??? Та їх вже сотні тих гілок...
А Церква одна, єдина, та, що заснував Христос. І об'єднуєм ми не Церкву, а людей.
За нашого життя її не буде... це вже точно, хіба прийде Христос.![Laughing :lol:](./images/smilies/lol.gif)
Anonymous писав:От для таких братів наших православних і протестантів і потрібен
Якщо кожен з нас буде прикладати до цього зусиль до думаю може ще і за нашого життя буде одна Християнська Церква а не три гілки....
Як казала одна людина (не памятаю хто) :
В основному - єдність, в другорядному - різноманіття
Які три гілки??? Та їх вже сотні тих гілок...
А Церква одна, єдина, та, що заснував Христос. І об'єднуєм ми не Церкву, а людей.
За нашого життя її не буде... це вже точно, хіба прийде Христос.
![Laughing :lol:](./images/smilies/lol.gif)
unicuique suum
Re: УГКЦ в Польщі: екуменізм і міжконфнсійні стосунки
диякон Петро писав:1. Екуменізм - рух за відновлення єдности між християнами. Як такий
він випливає з волі самого Христа і не підлягає людським оцінкам за прагматичними критеріями.
2. Невже тільки до православних?
1. Точно, випливає з волі Христа. тільки як ви його будете оцінювати? Що це за "не людські оцінки"? А без прагматики нікуди не підеш, це чисто людська риса.
Єдине, що я хочу сказати, так це те, що екуменізм неможливий без бажання хочаб когось з протилежної сторони... Я за екуменізм, але...
Ось вам приклад. сайт адвентистів, але висловлюються не тільки вони.
http://www.maranatha.org.ua/forum/viewtopic.php?t=1851
2. Ну це я для прикладу... Ясно, що і ми не без гріха.
unicuique suum
![Laughing :lol:](./images/smilies/lol.gif)
Так що Екуменізм є одностороннім і це на Заході Європи не можуть освідомити добре бо легко проводити зустрічі, коли є мало церков, а попробуйте на Україні: запросиш одного, другий не прийде, запросиш другого, а перший не може бо між собою ворогують.
В якійсь мірі Екуменізм використовують інші сторони, для власних цілей, але це тому, що Екуменізм є одностороннім.
Formator
На шляху створеня Єдиної Апостольської Української Церкви
На мою думку Греко-Католицькій Церкві варто більше працювати на обєднання з іншими українськими конфесіями (Не Московський патріархат!-хоч би скільки вони не наголошували на своїй незалежності!) , Створити якийсь виконавчий орган для цього.
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
Думаю об'єднання церков є в принципі неможливим, та і не потрібним. Звичайно, ми повинні намагатися якомога краще зрозуміти один одного, шукати спільне, жити в мирі і т.д. Але об'єднання не є потрібним, бо церкви то є багатство. Кожна з конфесій несе в собі культурну традицію, при злитті церков вона ризикує втратитись... Може це і не правильний погляд на єкуменізм, але думаю він досить реалістичний. ![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
![Smile :)](./images/smilies/smile.gif)
unicuique suum
Поясніть будьласка значення терміну "Екуменізм".
Питання-"Яке Завдання Церкви на Землі? Яким чином виконанню цьго Завдання може несприяти обєднання Церков, вірні яких мають одну важливу спільну рису-вони Українці!?"
Питання-"Яке Завдання Церкви на Землі? Яким чином виконанню цьго Завдання може несприяти обєднання Церков, вірні яких мають одну важливу спільну рису-вони Українці!?"
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
- demetris
- старець
- Повідомлень: 417
- З нами з: 29 січня 2006, 16:52
- Звідки: м. Львів
- Контактна інформація:
Тарас писав:Поясніть будьласка значення терміну "Екуменізм"
Екуменізм - старання про об"єднання Церков. Чому це потрібно? Згадайте слова: "Щоб усі були одно..." а також "І буде одне стадо і один пастир!"
Знаєте хто сказав?..
Отож-бо!
Доречі св. ап. Павло (якщо не мопиляюся) писав у посланні "нема ні грека ні юдея (читай - ні українця ні росіянина), ні чоловіка ні жінки, ні невільника ані вільного, лише все у всьому Христос!" (цитата довільна)
З повагою, Дмитро.
Якщо залишити все як є, то чи не поглибиться з часом культурна та ідеологічна різниця між вірними різних конфесій? Вірні Московського Патріархату вже себе вважають іншою нацією. Все скидається на те, що і інші конфесії до цього йдуть!!!
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
Чи можна державі втручатися в справу обєднання Церков?
Ні не можна!!! Державна-це перш за все примус! А обєднання різних конфесій-це дуже делікатна справа і не кожному "по зубам", використовування наявних в Україні грубих методів вирішення таких питань неодміно дасть зворотню реакцію!
Керівництво процесом не може здійснювати ні Президент(Хоча він і Ющенко-миротворець), ні Верховна Рада (Зрада), ні Уряд, а тим більше їхні секретаріати!!! На них покладені інші завдання!!!
Ні не можна!!! Державна-це перш за все примус! А обєднання різних конфесій-це дуже делікатна справа і не кожному "по зубам", використовування наявних в Україні грубих методів вирішення таких питань неодміно дасть зворотню реакцію!
Керівництво процесом не може здійснювати ні Президент(Хоча він і Ющенко-миротворець), ні Верховна Рада (Зрада), ні Уряд, а тим більше їхні секретаріати!!! На них покладені інші завдання!!!
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
Присутність священнослужетілів у списках різних партії сприяє протистоянню між конфесіями,-винакає спокуса вирішення конфліктів на свою користь застосувавши важілі державного впливу через реалізацію програм партій у виконавчих органах!
Рішення УГКЦ про заборону балатуватися на виборах 2006 до дискредетованих усяких Рад є гідним! Але яке покарання за недотримання-уже в деяких газетах присутня інформація про приступлення цієї заборони!? Хто за цим слідкує? Де сучасна гуманна Інквізиція?
Рішення УГКЦ про заборону балатуватися на виборах 2006 до дискредетованих усяких Рад є гідним! Але яке покарання за недотримання-уже в деяких газетах присутня інформація про приступлення цієї заборони!? Хто за цим слідкує? Де сучасна гуманна Інквізиція?
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
-
- початківець
- Повідомлень: 48
- З нами з: 27 вересня 2005, 10:55
- Звідки: Київ
- Контактна інформація:
На мою думку Греко-Католицькій Церкві варто більше працювати на обєднання з іншими українськими конфесіями (Не Московський патріархат!-хоч би скільки вони не наголошували на своїй незалежності!) ....Вірні Московського Патріархату вже себе вважають іншою нацією
Брате, не треба бути таким упередженим до УПЦ МП. Тим більше що більшість її вірних це українці. І тому коментар про іншу націю не зовсім відповідає реальності.
Залежно кого називати українцями!
Щодо упередженості-Московський Патріархат висловив свою позицію, щодо прагнення українців здобути своє право на творення власної держави, незалежної України зі своєю "правдою і волею" в "своїй хаті"не скасувавши анафему Мазепі!
Щодо упередженості-Московський Патріархат висловив свою позицію, щодо прагнення українців здобути своє право на творення власної держави, незалежної України зі своєю "правдою і волею" в "своїй хаті"не скасувавши анафему Мазепі!
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
-
- початківець
- Повідомлень: 48
- З нами з: 27 вересня 2005, 10:55
- Звідки: Київ
- Контактна інформація:
Брате, formator, в результаті Оранжевої революції ми одержали нові дари Духа. І все нові і нові люди з різних українських Церков прагнуть зустрічі один з одним. Зокрема вже майже рік щомісяця на Софійському майдані в Києві збираються на молитву за зміцнення єдності і любові вірні УГКЦ, УПЦ КП, УАПЦ, УПЦ МП та РКЦ. Подібна традиція зароджується і в Стрию.
Заглянте в розділ Церква і суспільство. Там дещо є на цю тему.
Заглянте в розділ Церква і суспільство. Там дещо є на цю тему.
Ненадо про Москву давайте о Римской Церкви
Украинские священники решили поддержать бывшего премьера Виктора Януковича, проигравшего президентские выборы. В Краматорске печатают и раздают православную книжицу-молитву за Януковича. А в Донбассе греко-католики освятили икону Донецкой Богоматери с Януковичем и Девой Марией в качестве ключевых фигур.
Икону написали, когда Янукович был донецким губернатором, но только сейчас она стала объектом политического паломничества. Янукович на образах - во всей красе: розовощекий, белозубый, окруженный сонмом донбасских "святых" - от бывшего мэра Донецка и представителя правительства в раде Владимира Рыбака до опального патриарха раскольнической Украинской церкви Киевского патриархата Филарета. Рядом с ними - горняки, сталевары, врачи, крестьяне.
Люди, попавшие на одну икону, на одном гектаре и креститься бы не стали. Но экзарх Донецко-Харьковский отец Степан говорит, что "все они взяты под покров Богородицы".
Все отображенные смотрят на Богородицу. Один только Янукович глядит прямо в народ и прожигает его очами. Дважды сидевший "грешник", на иконе он - настоящий "праведник". Он стоит налегке - в костюме донбасского образца и с широченным полосатым галстуком, явно символизирующим превратности судьбы экс-премьера. Рядом с Януковичем высится фигура, очень похожая на его жену Людмилу. На иконе дама предстает в знаменитой серой норковой шубе (в такой Людмила выступала на предвыборных митингах).
Отец Степан не доволен вниманием к иконе с Януковичем: "Люди спрашивают: мы что, должны молиться на Януковича?"
На экс-премьера и правда нет смысла молиться. Как говорят в донецком храме Святой Вервицы, где выставлен "образ нового времени", "Янукович нам не помогал, хотя мы ему письма писали". Украинская греко-католическая церковь его на выборах не поддерживала.
Икону с Януковичем, терриконами, заводами и Мариупольским портом придумал донецкий греко-католический священник Василий Пантелюк. Она, мол, продолжила традиции казацких икон Покрова Богородицы, на которых писали то украинских воинов, то депутатов, то областное начальство. За свои усилия отец Василий получил высшую казацкую награду - крест "За заслуги в развитии Украины".
Настоятель храма Святой Вервицы отец Михаил считает, что Янукович на иконе - олицетворение правящей прослойки. Власть сменится, а образа останутся - не переписывать же их с каждым новым президентом.
На икону с Януковичем православные ответили "Молитвой за раба Божьего Виктора Януковича". Ее сейчас распространяют в 200 километрах от Донецка - в городе Краматорске.
В Украинской православной церкви Московского патриархата "Известиям" разъяснили: "Молитва за Януковича - местная самодеятельность, которую не запретишь. Подвижники бывают разные, они сами решают, какие молитвы печатать. А кто не доволен выборами, должен помнить - власть нам дается от Бога - за грехи наши".
http://www.kramatorsk.info/index.php?r=NewsView&ID=3376
Представители УГКЦ в Донецке считают, что лик Януковича на иконах – это нормально
proUA / 17.01.2005 18:01
Изображения политических и общественных деятелей на иконах Покровы Богородицы - нормальное явление и должно вызвать здоровый интерес, а журналисты не должны делать из этого сенсацию. Так прокомментировал «proUA» ажиотаж вокруг иконы с изображением кандидата на пост президента Украины Виктора Януковича экзарх Донецко-Харьковский Украинской Греко-Католической церкви о. Степан Менек.
По его словам, иконой Покровы Богородицы, которой ныне заинтересовались журналисты, 5 лет назад – в 2000-ом, когда она была написана, никто не интересовался.
Ажиотаж вокруг иконы владыка считает “накрученным”. “Когда рисуется икона Покровы Богородицы, рисуются разные люди – это есть в истории церковной давним давно такая практика, как мирские, так и церковные деятели. И Богородица берет под свой покров всех людей”, - говорит владыка.
“Идея отца Василия Пантилюка была такой, что Покрова Богородицы возьмет под покров всех государственных деятелей восточной Украины. На этой иконе изображены владыка Киево-Вышгородский Василий Медвидь, тогдашний экзарх УГКЦ, изображен владыка Юрий Юрчик Киевского патриархата, изображен о. Василий Пантылюк, протоиерей этой церкви Покровы Пресвятой Богородицы, изображен ректор Донецкого института искусственного интеллекта Шевченко Анатолий Иванович, есть Рыбачук, есть Янукович, который был губернатором этой области. Все люди, которые там изображены, как простые, так и церковные, они взяты под покров Богородицы. Никто тогда не имел в виду, что особенно вот на Януковича будут обращать внимание”, - говорит о. Степан Менек.
“Сейчас говорят: мы что, должны молиться к Януковича? На иконах... всегда молиться надо к лицу, которое представлено святым. Если есть Богородица, то молятся к ней, чтобы она взяла под покров всех людей. Чтобы она взяла сейчас под покров и Януковича, это что, плохо? Чтобы она взяла под покров и владыку одного, и владыку второго, и меня, и отца Василия, и мирян. Это же нормальная вещь... ”, - говорит владыка, вспоминая, в частности, иконы с изображением Богдана Хмельницкого.
“Зачем же так постоянно подчеркивать особу Януковича? Если бы он не был кандидатом в президенты, и не проиграл, то никто, конечно, этой иконой бы не интересовался”, - сказал о. Степан Менек.
Кроме того, святой отец выражает возмущение журналистами, которые, по его словам, комментируя изображение Януковича на иконе, дописывают: “агитация дальше существует”. “Пишут: вот, скоро она перейдет в кафедральный храм Донецка, так как верующие ею очень заинтересовались. Ставлю вопрос: какие верующие ею заинтересовались? Наши верующие видели эту икону с 2000 года. Какие же еще верующие заинтересовались ею? Почему она может переходить в кафедральный храм донецкий, что она нам прибыль принесет? Между прочим, когда он был премьер-министром, мы ему писали письма-просьбы о помощи. Мы от него помощи не получили, мимо того, что он есть на нашей иконе”, - добавляет владыка.
Кроме того, о. Степан Менек выразил убеждение в том, что настоятель церкви св. Вервицы в Донецке, где находится икона, о. Михаил Заверстюк довольно понятно и хорошо объяснил ситуацию вокруг иконы. Однако журналисты, по словам владыки, не дали комментария настоятеля. По словам владыки, Заверстюк даже хотел подать за это в суд на СМИ, которые исказили информацию.
Напомним, что ряд электронных СМИ в выходные распространили как новостийную информацию о том, что икона Донецкой Пресвятой Богородицы переедет в Донецкий кафедральный собор УГКЦ. “Чтобы прославить Донбасс, местный иконописец сделал ее в форме террикона, а кроме Богородицы и ангелов изобразил на ней известных донетчан: деятелей науки, образования, медицины и политиков, среди которых есть и Виктор Янукович”, - сообщали сетевые медиа. “С последними политическими событиями любопытство прихожан к этой иконе значительно возросло”, - добавляли авторы сообщения.
Во-так братья, и *не надо лохматить бабушку* кому интересно могу найти и изображение этой иконы
Икону написали, когда Янукович был донецким губернатором, но только сейчас она стала объектом политического паломничества. Янукович на образах - во всей красе: розовощекий, белозубый, окруженный сонмом донбасских "святых" - от бывшего мэра Донецка и представителя правительства в раде Владимира Рыбака до опального патриарха раскольнической Украинской церкви Киевского патриархата Филарета. Рядом с ними - горняки, сталевары, врачи, крестьяне.
Люди, попавшие на одну икону, на одном гектаре и креститься бы не стали. Но экзарх Донецко-Харьковский отец Степан говорит, что "все они взяты под покров Богородицы".
Все отображенные смотрят на Богородицу. Один только Янукович глядит прямо в народ и прожигает его очами. Дважды сидевший "грешник", на иконе он - настоящий "праведник". Он стоит налегке - в костюме донбасского образца и с широченным полосатым галстуком, явно символизирующим превратности судьбы экс-премьера. Рядом с Януковичем высится фигура, очень похожая на его жену Людмилу. На иконе дама предстает в знаменитой серой норковой шубе (в такой Людмила выступала на предвыборных митингах).
Отец Степан не доволен вниманием к иконе с Януковичем: "Люди спрашивают: мы что, должны молиться на Януковича?"
На экс-премьера и правда нет смысла молиться. Как говорят в донецком храме Святой Вервицы, где выставлен "образ нового времени", "Янукович нам не помогал, хотя мы ему письма писали". Украинская греко-католическая церковь его на выборах не поддерживала.
Икону с Януковичем, терриконами, заводами и Мариупольским портом придумал донецкий греко-католический священник Василий Пантелюк. Она, мол, продолжила традиции казацких икон Покрова Богородицы, на которых писали то украинских воинов, то депутатов, то областное начальство. За свои усилия отец Василий получил высшую казацкую награду - крест "За заслуги в развитии Украины".
Настоятель храма Святой Вервицы отец Михаил считает, что Янукович на иконе - олицетворение правящей прослойки. Власть сменится, а образа останутся - не переписывать же их с каждым новым президентом.
На икону с Януковичем православные ответили "Молитвой за раба Божьего Виктора Януковича". Ее сейчас распространяют в 200 километрах от Донецка - в городе Краматорске.
В Украинской православной церкви Московского патриархата "Известиям" разъяснили: "Молитва за Януковича - местная самодеятельность, которую не запретишь. Подвижники бывают разные, они сами решают, какие молитвы печатать. А кто не доволен выборами, должен помнить - власть нам дается от Бога - за грехи наши".
http://www.kramatorsk.info/index.php?r=NewsView&ID=3376
Представители УГКЦ в Донецке считают, что лик Януковича на иконах – это нормально
proUA / 17.01.2005 18:01
Изображения политических и общественных деятелей на иконах Покровы Богородицы - нормальное явление и должно вызвать здоровый интерес, а журналисты не должны делать из этого сенсацию. Так прокомментировал «proUA» ажиотаж вокруг иконы с изображением кандидата на пост президента Украины Виктора Януковича экзарх Донецко-Харьковский Украинской Греко-Католической церкви о. Степан Менек.
По его словам, иконой Покровы Богородицы, которой ныне заинтересовались журналисты, 5 лет назад – в 2000-ом, когда она была написана, никто не интересовался.
Ажиотаж вокруг иконы владыка считает “накрученным”. “Когда рисуется икона Покровы Богородицы, рисуются разные люди – это есть в истории церковной давним давно такая практика, как мирские, так и церковные деятели. И Богородица берет под свой покров всех людей”, - говорит владыка.
“Идея отца Василия Пантилюка была такой, что Покрова Богородицы возьмет под покров всех государственных деятелей восточной Украины. На этой иконе изображены владыка Киево-Вышгородский Василий Медвидь, тогдашний экзарх УГКЦ, изображен владыка Юрий Юрчик Киевского патриархата, изображен о. Василий Пантылюк, протоиерей этой церкви Покровы Пресвятой Богородицы, изображен ректор Донецкого института искусственного интеллекта Шевченко Анатолий Иванович, есть Рыбачук, есть Янукович, который был губернатором этой области. Все люди, которые там изображены, как простые, так и церковные, они взяты под покров Богородицы. Никто тогда не имел в виду, что особенно вот на Януковича будут обращать внимание”, - говорит о. Степан Менек.
“Сейчас говорят: мы что, должны молиться к Януковича? На иконах... всегда молиться надо к лицу, которое представлено святым. Если есть Богородица, то молятся к ней, чтобы она взяла под покров всех людей. Чтобы она взяла сейчас под покров и Януковича, это что, плохо? Чтобы она взяла под покров и владыку одного, и владыку второго, и меня, и отца Василия, и мирян. Это же нормальная вещь... ”, - говорит владыка, вспоминая, в частности, иконы с изображением Богдана Хмельницкого.
“Зачем же так постоянно подчеркивать особу Януковича? Если бы он не был кандидатом в президенты, и не проиграл, то никто, конечно, этой иконой бы не интересовался”, - сказал о. Степан Менек.
Кроме того, святой отец выражает возмущение журналистами, которые, по его словам, комментируя изображение Януковича на иконе, дописывают: “агитация дальше существует”. “Пишут: вот, скоро она перейдет в кафедральный храм Донецка, так как верующие ею очень заинтересовались. Ставлю вопрос: какие верующие ею заинтересовались? Наши верующие видели эту икону с 2000 года. Какие же еще верующие заинтересовались ею? Почему она может переходить в кафедральный храм донецкий, что она нам прибыль принесет? Между прочим, когда он был премьер-министром, мы ему писали письма-просьбы о помощи. Мы от него помощи не получили, мимо того, что он есть на нашей иконе”, - добавляет владыка.
Кроме того, о. Степан Менек выразил убеждение в том, что настоятель церкви св. Вервицы в Донецке, где находится икона, о. Михаил Заверстюк довольно понятно и хорошо объяснил ситуацию вокруг иконы. Однако журналисты, по словам владыки, не дали комментария настоятеля. По словам владыки, Заверстюк даже хотел подать за это в суд на СМИ, которые исказили информацию.
Напомним, что ряд электронных СМИ в выходные распространили как новостийную информацию о том, что икона Донецкой Пресвятой Богородицы переедет в Донецкий кафедральный собор УГКЦ. “Чтобы прославить Донбасс, местный иконописец сделал ее в форме террикона, а кроме Богородицы и ангелов изобразил на ней известных донетчан: деятелей науки, образования, медицины и политиков, среди которых есть и Виктор Янукович”, - сообщали сетевые медиа. “С последними политическими событиями любопытство прихожан к этой иконе значительно возросло”, - добавляли авторы сообщения.
Во-так братья, и *не надо лохматить бабушку* кому интересно могу найти и изображение этой иконы
православный
При чому тут політичні "брєдні" довиборчого періоду?
Використання Януковичцями церкви у пропаганді це не нове!
Правильність таких дій цілком на совісті окремих священнослужителів.
Використання Януковичцями церкви у пропаганді це не нове!
Правильність таких дій цілком на совісті окремих священнослужителів.
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
-
- гість
- Повідомлень: 7
- З нами з: 01 червня 2006, 08:52
Біда, та й годі! Чи не так?
Усім нам хочеться живої віри, не спотвореного розуміння Слова Божого і вчення Святих Отців, колись славної Єдиної Апостольської Кафоличної Православної Церкви, натомість маємо, даруйте, купу лайна у вигляді політиканства наших (маю на увазі і УПЦ КП, УПЦ МП, УГКЦ, УАПЦ) церков.
Мені набільш прикро, що люди, які шукали правди в Церкві, наштовхнувшись на це наше загравання зі світом спокусилися і тепер почивають в рядах сектантів.
І допоки ми сваритимемось, і визначатимемо хто з нас канонічний, а хто ні, хто кафоличний, а хто ні чи хто православний, а хто ні – сектанти потихеньку довершать свою справу. Україна стане сектанською. Тоді ми закусимо. А, що ще гірше за все це даватимемо відповідь Святому Богу.
Біта, та й годі! Чи не так?
Усім нам хочеться живої віри, не спотвореного розуміння Слова Божого і вчення Святих Отців, колись славної Єдиної Апостольської Кафоличної Православної Церкви, натомість маємо, даруйте, купу лайна у вигляді політиканства наших (маю на увазі і УПЦ КП, УПЦ МП, УГКЦ, УАПЦ) церков.
Мені набільш прикро, що люди, які шукали правди в Церкві, наштовхнувшись на це наше загравання зі світом спокусилися і тепер почивають в рядах сектантів.
І допоки ми сваритимемось, і визначатимемо хто з нас канонічний, а хто ні, хто кафоличний, а хто ні чи хто православний, а хто ні – сектанти потихеньку довершать свою справу. Україна стане сектанською. Тоді ми закусимо. А, що ще гірше за все це даватимемо відповідь Святому Богу.
Біта, та й годі! Чи не так?
Біда-коли душа в непевності гріховній, і Віра згасає-потрошки по частинкам розвалюється (то одне під сумнів береться то наступне...)!
А за політиканство окремих церковників відповідати тільки вони мають а не вся Парафія!
Церковна організація ще не таких "представників" пережила переживе і цих, незважаючи на вишуканість способів розвалу і психологічного навантаження що присутнє в нашомо тисячолітті.
А за політиканство окремих церковників відповідати тільки вони мають а не вся Парафія!
Церковна організація ще не таких "представників" пережила переживе і цих, незважаючи на вишуканість способів розвалу і психологічного навантаження що присутнє в нашомо тисячолітті.
Зацікавлений у розвитку Українського Козацтва ( http://kozatstvo.kiev.ua/(Форум))
Как-то интересно получаеться если идут с иконами и несут политиков то -это православные- подразумевая под этим всю полноту Православной Церкви, а если такие же верующие но из других конфессий то- это личная инициатива отдельно взятых прихожан.
Конечно, соринку легче увидеть и указать другим -ай ай нелязя, вспоминая сколько грязи лили на Православную Церкоь и льют сейчас просто удивляюсь терпению православных и хочется попросить Украинских казаков записаться в состав клира так как это зделали их предки перед угрозой уничтожения Виленского православного братства в частности и после 1596г вообще.
Конечно, соринку легче увидеть и указать другим -ай ай нелязя, вспоминая сколько грязи лили на Православную Церкоь и льют сейчас просто удивляюсь терпению православных и хочется попросить Украинских казаков записаться в состав клира так как это зделали их предки перед угрозой уничтожения Виленского православного братства в частности и после 1596г вообще.
православный
- o.Mykil
- старець
- Повідомлень: 3456
- З нами з: 11 вересня 2008, 10:57
- Звідки: Galicia
- Контактна інформація:
Екуменізм та апологетика
Багато в наш час, як бачимо, говориться про екуменізм, екуменічні ідеї, подолання різних роздорів. Проводяться різні міжцерковно-релігійні акції, очищення пам'яті. Не раз екуменічна ментальність залишається тільки на словах чи переходить час від часу в якесь конкретне діло. Хтось (традиціоналісти, ряд Православних Церков) можуть називати це не цілком обґрунтовано… єрессю. Подібно висловлюється у своїй книзі «Переслідувана традиція» о. Василь Ковпак…
Гортаючи сторінки св. Писання, бачимо, що Всевишній бажає, щоб усі були одним цілим, тобто однією Церквою, єдиним Божим народом.
Особливо зараз є велика потреба в єдності християнських душ-cердець під проводом св. Духа, і також, як на мене водночас і в апологетиці, коли мало не завжди появляються якісь підозрілі неорухи, несучи часами християнству явну шкоду, тобто появляється теж, як не як, і потреба в обороні Христової віри. Як це було протягом віків.
То що ж таке насправді є екуменізм або екуменічний рух?
У «Довіднику застосування принципів і норм екуменізму» (п. 22) читаємо ось що:
«Екуменічний рух є Божою благодаттю, яку Отець дає у відповідь на Христову молитву і на благання Церкви, натхненної Святим Духом. Хоч він проводиться у рамках загальної місії Церкви – об'єднати людство у Христі, –його особливим завданням є відновлення єдності між християнами. Ті, котрі хрестилися в ім'я Господнє, тим самим покликані присвятити себе шуканню єдності. Співпричастя у Хрещенні прямує до повного церковного співпричастя. Жити своїм Хрещенням означає жевріти місією Христовою, – щоб усіх зібрати в одно…».
Також там іде мова, крім традиційних християнських Церков, і про різні секти та релігійні рухи. Зазначається, що, мовляв, за останні десятиліття релігійна карта світу досить розширилася, і в декотрих частинах світу найбільш помітна зміна у плані цього зростання всіляких сект і релігійних рухів, в яких бажання до мирних відносин з Католицькою Церквою вельми слабке чи відсутнє цілковито (див. п. 35).
Як на мене, складається враження, що, попри традиційний екуменізм, теж існує і фальшивий, що не раз є тільки на користь ворогам Вселенської Божої Церкви. Коли чи не все толерується: грубі єресі, спотворення істини, відкидаючи в бік явище апологетики, тобто оборони (усної або письмової) християнських відвічних істин. Інколи доходить мало не до повного релятивізму у тому питанні. Декому на руку, щоб усі секти, традиційні релігії, церкви, зв'язати в один «сніп». От і маємо «релігійний базар», через який люди часто губляться і не знають за ким слідувати до мети.
Старання до відновлення єдності між усіма християнами є теж і одним з важливих намірів II Ватиканського Собору. Ці католицькі засади екуменізму знаходимо зокрема в «Декреті про екуменізм» (Unitatis redintegratio).
Тому варто, отже, плекати католицькі ідеї екуменізму, відповідно до планів Господа, уникаючи роздорів на релігійному грунті, що колись не схвалив, н. п., ап. Павло (пор.1 Кор. 1, 11-13). Бо Спас наш не розділився... Містичне Тіло Христа (Церква свята) тривало страждає від різних розколів, ран, спотворень Правди. Ви тільки подивіться як поділений у собі той же Протестантизм, на «дрібні молекули»!
Бажаю кожному бути саме за правдиву єдність у Христі Ісусі, а не за фіктивний псевдоекуменізм поза Ним, за правдивий католицизм, а не «релігійний вінігрет», що не смакує всім сьогодні…
Гортаючи сторінки св. Писання, бачимо, що Всевишній бажає, щоб усі були одним цілим, тобто однією Церквою, єдиним Божим народом.
Особливо зараз є велика потреба в єдності християнських душ-cердець під проводом св. Духа, і також, як на мене водночас і в апологетиці, коли мало не завжди появляються якісь підозрілі неорухи, несучи часами християнству явну шкоду, тобто появляється теж, як не як, і потреба в обороні Христової віри. Як це було протягом віків.
То що ж таке насправді є екуменізм або екуменічний рух?
У «Довіднику застосування принципів і норм екуменізму» (п. 22) читаємо ось що:
«Екуменічний рух є Божою благодаттю, яку Отець дає у відповідь на Христову молитву і на благання Церкви, натхненної Святим Духом. Хоч він проводиться у рамках загальної місії Церкви – об'єднати людство у Христі, –його особливим завданням є відновлення єдності між християнами. Ті, котрі хрестилися в ім'я Господнє, тим самим покликані присвятити себе шуканню єдності. Співпричастя у Хрещенні прямує до повного церковного співпричастя. Жити своїм Хрещенням означає жевріти місією Христовою, – щоб усіх зібрати в одно…».
Також там іде мова, крім традиційних християнських Церков, і про різні секти та релігійні рухи. Зазначається, що, мовляв, за останні десятиліття релігійна карта світу досить розширилася, і в декотрих частинах світу найбільш помітна зміна у плані цього зростання всіляких сект і релігійних рухів, в яких бажання до мирних відносин з Католицькою Церквою вельми слабке чи відсутнє цілковито (див. п. 35).
Як на мене, складається враження, що, попри традиційний екуменізм, теж існує і фальшивий, що не раз є тільки на користь ворогам Вселенської Божої Церкви. Коли чи не все толерується: грубі єресі, спотворення істини, відкидаючи в бік явище апологетики, тобто оборони (усної або письмової) християнських відвічних істин. Інколи доходить мало не до повного релятивізму у тому питанні. Декому на руку, щоб усі секти, традиційні релігії, церкви, зв'язати в один «сніп». От і маємо «релігійний базар», через який люди часто губляться і не знають за ким слідувати до мети.
Старання до відновлення єдності між усіма християнами є теж і одним з важливих намірів II Ватиканського Собору. Ці католицькі засади екуменізму знаходимо зокрема в «Декреті про екуменізм» (Unitatis redintegratio).
Тому варто, отже, плекати католицькі ідеї екуменізму, відповідно до планів Господа, уникаючи роздорів на релігійному грунті, що колись не схвалив, н. п., ап. Павло (пор.1 Кор. 1, 11-13). Бо Спас наш не розділився... Містичне Тіло Христа (Церква свята) тривало страждає від різних розколів, ран, спотворень Правди. Ви тільки подивіться як поділений у собі той же Протестантизм, на «дрібні молекули»!
Бажаю кожному бути саме за правдиву єдність у Христі Ісусі, а не за фіктивний псевдоекуменізм поза Ним, за правдивий католицизм, а не «релігійний вінігрет», що не смакує всім сьогодні…
Востаннє редагувалось 03 лютого 2009, 16:35 користувачем o.Mykil, всього редагувалось 1 раз.
Посадім любові квіти
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
На життєвій ниві:
Хоче всіх Господь зустріти
На шляху правдивім!
Хто зараз онлайн
Зараз переглядають цей форум: Немає зареєстрованих користувачів і 57 гостей